CiVII50_qt

מפתח התלמוד הגדול ף

ו

CLAVIS

TALMUDICA
MAXIMA.

Conſtans

Fx R. JOSUE LEVIITE LIBRO א הליכות עולם‎ . SAMUELIS

[ מבוג-= הנמרג-ת‎
. Cum Verſione & Præfatione L'EMWFPEREURII ſub nomine

CLAVIS TALMUDICXE,
דפ‎ R. ELIAKIM PANZI KM-r המפתחת‎
ל‎
CLAVI GEMARICA,
Cum Verſione & notis 1 IMEIE א‎ 1 ,

כ Edente‏ ב₪
BASHUVYSEN,‏ א 46080] HENRICO‏
Hanov. 5. 5, Theol. D. Ejusdemque 86 Phil. 5. in 111001 Patriæ‏

Gymnaſio Prof. Ord. & h. t. Rectore Magnifico, Reg. Maj.
Boruſſiæ Soc. Scientiaarum Berol. Socio.

אס = 0
סוניות התלםו,;ך 8 R.‏ ו

TALMUVDICOS,‏ 5ספס
Et Diſſertationem de Talmude é 6 Ffudao-‏

rum adjecit;
Opus ad Studium Talmudicum & Antiquitatum ſumme neceſſarium.

HANoVIE, מז‎ Typegraphia Orientali, Sumtibus Audtoris.
Proſtat Francofurti 24 Moenum

Apud JOH. FRIED. FLEISCHER, Anno MDCCXL.

ה6

DEDICAYIO

MAXIME REVERENDIS CLARISSI.
MIS & CELEBERRIMIS,

Dn. OHANNI MEYERO, S. S. Theol. Doct.

ejusdemque & Ling. Orient. in Academia Harderovicena,

Profeſſori Ordinario.

JOHANNI HEYMANNO, Linguarum‏ .חכז

Orientalium in Academia Lugduno-Batava, Profeſſori
Ordinario.

Dn. ADRIANO RELANDO, Linguarum

Orientalium, & Antiquitatum Sacrarum מ1‎ Academia
Ultrajectina Profeſſori Ordinario.

Dn. ALBERTO SCHULTENS, Linguarum
Orientalium in Academia Franequerana Profeſſori Or-
dinario.

GUILIELMO SURENHUSIO, Lingua-‏ .וכ

rum Orientalium, in Illuſtri Gymnaſio Amſtelædamenſi,
Profeſſori Ordinario.

ש ר/
Salutem & felicitatem‏
precatur‏
Henricus Jacobus van Bashuyſen, D.‏

". DE-

: ₪ כס) ₪
ו כ י

למלאתאצאצאו אאאא+אא6א44>
לללפלללללרלישצבצרןצלללצנל
הלא הק ססנו הוסה קר ימוס

.

DEDICATIO.

Andem aliquando foœtum meum ex-‏ הקוב
in dias luminis auras Pro-‏ מקלות; ]

= הו‎ nus beriti, 5 aſfectuum Imberio ni-
mis ſubjecti, quale vulgus Eruditorum eſſe ſolet,
aliorum labores fœtum tuum vocare ſuſtines?
Atq; ita ipſe pronunciarem, niſi cum Magnorum
Vivorum exemplo, tum etiam propria experien-
tia didiciſſemx non minorem laborem inſumi,
Veterum rectò dictis, in uſum revocandis, 5
accuratè edendis, quam propriis elucubrandis.
Ne jam dicam, deuſu longe majore, ג‎ % 77

publico praſtant: qui vetera nitide exprimi cu-
rant,

duco; Sed quid, dicent rerum mi-

פ = כ+ >עט ולל

*
]0

כ7/

2
1
ו
1
7

ו
| !]]2 /

- . 2 —,—

DEDICA TIO.

rant, & ſeparata conjungunt, quam qui cram-
ben millies coctam, recoquunt, 4 orumque

plumis nimium quantum ſuperbiunt, quod iis

inprimis in uſu eſt, qui craſſam ignorantiam,

[1074 ſanctitatis peplo involvunt, Commenta-

riosque in Sac ram Scripturam ſine ſolido intelle-
ל₪1‎ literæ ſcri bere ſuſtinent, contenti veterumet-
ſi ] 8 סק‎ incerta explicatione, quam verborum am-
Pullis amplificare ſolent, quaſi ſenſus ſacrorum

ſeriptorum baucis aperiri 7ס‎ posſit, & Eruditi

tam ſtupidi ſint, ut prolixam illam farraginem

Practicam, proprio judicio, fundamento ſoli-
dæ explicationis ſuperſtruere non posſint, ita ſci-
licet chartæ venduntur, 65 Orbis nimia libro-
rum copia magis obruitur, quam res literaria
facilitatur.
Vnde tot plauſtra inutilium librorum, me-
diocriter doctos 11 4 enervant, ut ſolidioribus coe-
mendis inepti ſint, atque ita dum pigritiæ pul-
vinaria ſatis multa, exponuntur, de intrandis
rerum penetralibus, parum ſoliciti ſunt, & ſic
ubi Eruditionem aſeendere putamus, illa 4
librorum potius ſupprimitur, atq; revocata Bar-
bariein exilium agitur, & perſonati ex Coma dia
in ſuggeſtumprotruduntur, dum vulgus inter
declamatorem é Hermeneuten neutiquam
diſtinguere poteſt, illumque doctiorem exiſtu-
+4 3

7

.0 10 ת

mat qui ſape declamat, , qui rars ſed be-
ne, ]0 bproprio penu E&s convictione dicit, ut
ſanctiorem eum credit, quem defectus Erudi-
tionis in rabiem agit, quod ridiculum prajudi-
cium facile deponeret, ſi Magni Erasmi Eccle-
ſiaſten, , 6 ſeripta legiſſet. 7 ipſi Bi-
bliopola ſi ſuperfictaria 4 ſolidis interſtinguere
oſſent, & non ſola auri ſjama regerent ur, miſ-
ſis poſtillis (iceat, אז‎ podierno vocabuli uſu,
ita appellare, Pontes aſinorum, Commenta-
rios eſeriptos, 69 verbis mneptis auctos) 14 au-
rempraberent, qui ſolida 05 ſucci plena in lu-
cem revocare, aut literis ipſis ſacræ ſeripturæ
& Analyſi heologicæ, laborandis, ſeſe tra-
Junt, aut ſubſidia Hermeneutica ſuppedita-
re cupiunt. Quales autem ſaltem apud nos dif-
cillius, quam Illi auram eorum inventunt. Quod

niſi expertus ſſem nunquam depropria l Ppogra-

hia cogitaſſem, aut pocultimum illorumoperum,
quæ proprio periculo 06 conſtitui, propriis
ſumtibus recenſuiſſem. Licet etiam deliciæ illæ,
uihus innocens Typograhbhia animum meum
aſſiciebat, centenis effectis invidiæ comitatæ 66
erturbata fuerint, ita ut coactus ecandem alit,

ſed dignisſimo Typographo Beauſangio tradere

debuerim, qui aüutem 0 agendi 7

tenet, 21 plus jucunditatis & הקס‎ ipſe mihi
ad-

DEDICATIO.

adferat, quam antea baurire poteram. 6
Deus omnibus rebus moderator adeſt, 0
adverſa potentisſima Providentiæ manu, in ho-
num ſuorum vertere poteſt, ſecundum dicta-
men rationis, 69 divi Apoſtolt Canonem (a).
Sed quid attinet, plura dicere? vos קק‎
VIRI MAXIME REVERENDI, CLARIS-
SIMI, & CELEBERRIMI, noſtis, quam 06
illæ horæ collocentur, quæ, laboribus eorum impen-
duntur qui morſibus Momi ſunt erepti, quoniam
raroruditiante mortem applauſum inveniunt,
ſecundum illud vivit poſt funera virtus; 2
quid utilius eſſe poteſt, quam ſi id in omni-
? manus veniat, quod jam applauſum Do-
ctorum meruit à Et ſi hominum notitiam fu-
giat, iis commendetur, quod qui non factunt
Fraudis rei ſunt- Vnde nunquam obliviſce-
tur Orbis literatus meritorum Gronovii 66
Grævii, Virorum Clarisſimorum, qui rariores
Tractatus rei Antiquaria Gracæ 69 Romanæ col-
legerunt, 09 ſic ab oblivione vindicarunt, quo-
rum exemplo utinam rariores de re Antiqua-

ria Hebraorum libri, in unum Volumen conge-

rerentar, quod 0702050746 nondum factum fuerit-
nemo mihi agre feret, quod verbis quantum fie-
77 poterit fontium, laudatis ſceriptoribus Chri-

ſia-

———

DEDICATIO.

ſtianis, quorum סקס‎ utar, editurus ſim Novum
Syſtema Antiquitatum Hebraicarum, Typis 1-
mul ad Antitypum collatis & fundamentis
Spenceri funditus oerſie, quali opere adpuc care-
mus, licet quoad Typos tale quid pra ſtiterit, Do-
KAisſimus Tranſylvanus, Dominus Nemethi (a),
6 Cl. Biermannus )0(, ſed cum ad fontes non
ſemper ducant, videntur meæ induſtria aliquid
reliquiſſe, ad quod autem propius accedere nolui,
quam hanc Clavem Talmudicam Maximam, , /4-
סק‎ 4 Viris doctis 65 ipſo Celeberrimo Biermanno
efflagitatam, pramiſerim, 7 ſic portam prius
apperirem ad fontes, deinde ex fontibus hauſta
propinarem, ut 114 Lector præaparatls ſciat quo-
modo veſtigia mea legere .ק‎ e. teſtimonia produ-
cenda probare queat.
Yudniam autem rarisſimi ſunt, qui de 06
ſimilique labore judicare poſſunt, non videbar
mepte agere, ] vohis Primitias bujus laboris,
id eſt, prima Exemplaria offerrem, ut ei vohis
aquis Iudicibus janla apperiatur, per quam vo-

litet per ora Virům; Vos enim eſtis, qui hodier-

nam ſoenam Belgii Fruditi ornatis: Vos eſtis,
Jui Doctisſimi AMAMZE, COCCEII, Dien-
/

3

)2( ה1‎ Moſe cum Chriſto collato in (ל) .סץ8‎ 0 86 6
Medioburgenſis in Seelandia, מ3‎ Moſe & Chriſto, etiam in Lin-
guam Germanicam verſo, quales libros non vero quicquid caſu
ה1‎ manus incidit Bib liopolæ noſtri Germani, vertere deberent.

14

ל
%1'01?
17

0

.0 51047 ם

511 ERPENII, GOIII, & ipſius 2200 etiz LEm-
pereurii, aliorumq; Anteceſſorum ! eſtrorum, me-
moriam incorruptam ſervatis, quorum olim ſimu-
lachra, me ad qualemcunque imitationem rapue-
runt, nam in magnis etiam voluiſſe 146 eſt, & ubi
vires deſunt tamen eſt laudanda voluntas: Vi-
vunt ſanè Magni Defenſores & Cultores ſtudio-
rum noſtrorum in vaſtiſſimo Germaniæ noſtræ
corpore, quibus eandem quam vobis debeo vene-
rationem, quod eorum nominibus meam agendi
rationem, a nota temerariorum non raro uttus
fuerim, ſed per Vos vivunt, quia im nobis Ger-
mania occaſſonem negat, per os habere poſſumus,
gaudemus, hin- Vosmirantur, Vos amant, adeo-
que inſtitutum meum ſuo calculo approbare 41-
gnabuntur, quando hac Dedicatione, vinculo &
quaſi ſtabili connubio ſuperiorem 69 inferiorem
Rheni partem, Belgium & Germaniam junge-
re conor. Et quis rerum mearum vel aliqualem
cognitionem habens, mihi vitio vertet, quod quem
Patrem Philologorum Batavorumagnoſco, hic
primo loco alloqui auſim, Virum Maxime Reve-
rendum, Dn. OH. MEYERIIM, quem in iti-
nere bonarum literarum cauſa anté luſt rum ſu-
ſcepto,quando neſoioqua Divina providentia Rei
Ref. Batriæ Procerées, cum munere Eccleſiaſtico,

Profeſſionem Theol. && Phil. (inviti & reluctan-
tus quaſi humeris, non adeo validis, impoſuerunt,

ctr⸗-

DEDICATIO.

certo teſtimonio me ante ſtationem Steinovien-
ſem, (ucundiſſimum illum ſeceſſum) iisdem

muneribus non adeo infeliciter defunctum ſuiſ-

< , in oſtio maris quaſiviſſem, ut, quod cum
Beatiſſimo SALOMONE Van TILL, diligenter
factum fuiſſe, me nunquam pœnitebit, 16 4
docendi Methodo, cum Optimol iro conferrem,
quo Patrialabore meo magis proficeret, niſi con-
Junctiſſimæ itineris comitis, uxoris lectiſſimaæ,
adverſa valetudo, reditum quam celerrimum
in. Germaniam ſuaſiſſet, quocd etiam reverſus
ex Patria ad Te VIRUM TUO MERITO
CELEBERRIMUM, & incomparabilem

Rhenferdium noſtrum, de quo idem ק‎ me

ſtatueram, ſtatim ſeripſiſe memini. '10 qui
ſimilia vetera revocaßti in uſum, 09 nitidiora,
atque aulta, emiſiſti, de hoo labore, feliciſime
judicare potes.
Clariſ. Dn. HEY-‏ ל6 verò Doctißime‏ ולד
pratereundur, cum‏ סקק eras‏ מסמ MANNE,‏
quia LEmpereurii cathedram exornas, E& in‏
o loco es, cui prima altiorum ſtudiorum fun-‏
damenta accepta habeo, tum etiam quia inaugti-‏

rali Oratione aliisque ſive editis, ס]‎

prodis m charæ Tibi ſint literæ Orientis, G
quomodo ex Hebraa ad cognatas quoque Linguas
utilis 09' neceſarius tranaſitus fieri debeat.

.

1

%

/

1
7

.0 0זם פ ם |
Atque quod 4477 attinet, Clariſſime RE-
LANDE, Ta me tantum amas, ut apud te
nulla excuſatione opus habeam, ſimul enim cum
vaſtiſima Eruditione & indefeſſo labore, Eru-
dito orbi etiam innotuit ſingularis Tua huma-
nitas, quas ſam prodebat illa atas, quæ 0
carere ſolet, אאף‎ Te Clarißimi Triglandii

noſtri, aliorumque Doctoruni communium 0
tempore, ſtudliorum matris Almaæ Lugduno Ba-

tavæ Academiæ, amore digniſſimum Civem

Tidi diſputantemque cum admiratione audivi,

69 cum praterea hbonoratiſmis literis 2 me
datis, atque honoribus indigniſimo, in tranſi-
וד‎ per Civitatem eſtram, quando Veſiræ
Academiæ quorundam Doctorum & inter eos
Tuum, de Ilorde meis judicia excipere, 09

ſdelißimum Praæceptorem (a) viſitare vole-
hbham, exhibiti, ſatis declaraveris, quo loco

Tibi ſim, non agre feres, quod ſaltem gratum

animum hac dedicatione vicißim declarem.

Et 4 memorem cauſas cur & Tu Qarill.
SCHULTENS ,hiccompareas? Tucum virilia
ש ה אא‎

)4( Clariſſimum Virum Herm. Alex. Roellium, quem cum Cla-
riſſ. Wayenio patre, Doctiſſimo Vitringa & Rhenferdio,
Coetieroque, olim Franequeræ audiviſſe, me nondum pœ-
nitet. ₪ 94

.

pDEDICATIO.
Juwvenilibus annis geſſeris (a) 69 jam Magni 9
cſtimatiſimi Praceptoris cathedram occupave-
ris, in Academia, cujus nulla atas, nullæ ] 270
injuriæ, memoriam apud me delere poterunt, Tu
pro jure in me Academiæ cujus uſibus deſtinatlus
es, Tibi hocce opus conſecrari quaæſo patere.
Nec 1 0 fugit ratio inſtituti mei, animæ
pars altera meæ, Celeberrime SIRENHUSI, Te
enim pro natura materiaæ, ut alibi 1669 hic ſæpiu-
ſcule allegare debui Tu ת‎ es, quem Candida-
tum, ſub feriarum Lugduno-Batavarum, 5
Franequeranarum, intervallo, in exoptatiſſimo

otio Academico, , ubera cognatione ſan-

Si & Spiritus, junctorum IIeroum, Ger-
randi van Leeuwen, 69 Simonis ab Alphen, Cla-
riſſimorum eruditionis &s bonarum literarum in

obulentiſſmo emporio Amfeladamenſi, Docto-

rum,ductorum meorum, ſimul viſitare ſolebam,
ut ex are Tuo doctißima contilia excerperem. Et
quam jucundum 67 , homini grato referre, Tuin-
quaml. Empereurii הליכורת עולםם‎ 22107 primo com-
mendaſti 69 cum accipere non poſſem, idem me-
24 uſibus deſtinaſti )2( . Tu 15 6. qui in veterum
ſeriptis edendis operam jam collocaſti maximam,
7% לה‎ Thefaurum Antiquitatum Hebraicarum,
illum edidiſti, אס‎ quo non pauca uſibus meis de-

Kina-

Teſtis eſt Com. in jobum 6 Animadv. in quædam loca V. &

N. T. (b) Vid. Diſſ. I. de Conſt. Op. Talm. . 15. P. 107.

DEDICATIO.
ſtinav', Misnam puto, cum commentariis doctiſ-

ſimori Kablinorum, 0 opere nemo (niſi Mo-

mus ſit,) non optime loquetur la); 74 סים‎ non

uno nomine Tibi 6 inſeriptionz deberi. Sic re-
dit ad Dominum, ]69 quidem cum fænore quod

fuit ante ſuum, Clavis LEmpereurii⸗: T aser ma-

nibus Amſteladamo Hanoviam dAelataeſt, redit

in Belgium, aucta Clave Gemarica Ritmeieri,
4 generales conceptus noſtri ſtudit oontinet, &
ſic Clavi LEmpereurii ante ponenda fulſſet, ve-

rum quia duplici reſpectu b) huic poſt erior eſt, ſe-

cundo loco ponitur, ſuccedente Libro parva mo-
+ 7 ut noſti, 0 6!}#? 0110022 indte non mirum,

quod extiterint, qui eum non intellexenint, imo

anemine niſi ducti Rablini intelligilbilem puta-

rint ): modonon fe intelligere putalſent, aut ho-

tius finxiſſent, ſed utiliſſimi, ut Vos aliique VEiri
docti ſeitis, & in opere ipſo, non ſolum eſfectuipſo,

(optimo Argumento) ſed etiam more noſtri tem-

: poris, Authoritate 40000 (1).

4 ? ו1ל-ם ס7סס ם שהקו Voßrum‏

XIME RHERENDI, C ARLSSIMI, DO-

MI, 46 hoc opere 174 judicare, ut pareſt, eumque

fawore VESTRO Preſaui, quod ſerreo hoc no-

(a) plura hac 46 re cum dicta ſint, Diſſ. noſtra I. O.i 5.p. 107. hic abrum-

01 1581211012 , פס‎ toto orbe CELEBERRIL

הו-ר

po. (?) & verſionis & compoſitionis. סוג'ות התלמוד(?)‎ 06 quo

alias. (4) Pag. 24. Præfationis, donec plura alibi.

.041770 1 ם
Zro Seculo ) 4 ( inprimis opus eſt, de quo idem di-‏
poteſt, ae, eoe G i Lovits ,‏ .1
ובזמנינו זר= הרלח והתוררה נתמעט ההרגל
ואבר הבקיאות וכל היורע כלרח מהגמרגנת
הוא אצלו למופת ולאות ורפה העיון והשק ירה
ואין כרח בלתי מצורת אנשיםם מלומררה *
vertente VEmpereurionoſtro: ſed hoc noſtrotem-‏

pore inopi & macilento, conſuetudo decrevit &

periit peritia, quicunque verò regulam 0 Gemara
novit, is huic tempori prodigio & portento eſt.
Adeo contemplatio & vigilantia remittitur. Nihil
eſt præter præceptũ ab hoôminibus doctum. Quod
ſi enim id de Judais dictum, longe לל 4ל‎ jure 7
Chriſtianis aſſeverarem; Nam rari ſunt qui
ſciunt quid ſit Misna, Talmud 66 6. multo ma-
gis ignorabunt, quid ſit Gemara ; Vnde cum
vonnulli audirent me Gemaricis operam dare pu-
tabant in Judaorum caſtra deſeendiſſe, duo-
rum abſurditatem ſatis reprimo in 1.09.//כ7‎
II. in quibus me ita Philologiam didiciſſe & jam
docere probo, ut ſimul Reginæ '1 veologiæ obli-
tus non fuerim, & 11102824 0 reli-

-- + 4 obſtetrices conjunxerim, quaæ

] 7

)4( Eſt enim quidem Eruditum ‚ſed quia Eruditio apud pauciores
recondita eſt, ferreum 061 poteſt, nam ג‎ potiori fit denomi-
natio. Vide .ק‎ noſtræ Editionis. Quale quid etiam R.
משה‎ in מוגיות התלמוד 6 אז‎

ו

7
li-
-
4
7

jores
יו‎

ak.

DEDTCAYIO.
omnia prolixius õ iſſem, niſi pretioſi
temporis, corporis laboribus attriti 69 chartarum
parcere debuiſſem. Quos igitur quam Vos mihi
promitterem ſudices, aut defenſores, qui מולס‎
ſoli inter 60+ nomen habeatis, qui juſtum Philo-
logk ſucræ pretium triluunt, 69 Judæorum,
aliorumque Orientalium Scripta ad Gemaram 9
Kabbalam usque aßidue legiſtis, tractaſtis, &
fructum quem ex illis œpiftis, innumeris & non
intermorituris chartis, declaraveritis; ſolt ſoli-
de pronunciare, & quia optimi, commendare va-
letis. UVnde vos quinque columnas (a) 6/6 vo-
lui quaæ ſuſtentent adiſicium hoc, a me renovatium,
69 ס41יוק‎ ac duabus dAiſſertationibus, Ope-
ris utilitatem exponentibur, 69 verſione utiliſ-
ſimi סוגיות התלמור‎ 26 notis, auctum, quaæ Pa-
ralipomenorum adinſtar ſunt, & ea quæ reliquis
libris é; diſſertationilis deſunt, ita complent, ut
neſciam qud 24 ſtudium Gemarico-Talmudi-
cum, poſt hunc laborem jure adhuc requiri poſ-

ſit.
-- אאס‎ itaque VIRI MAXxIME RlIE-
RENDI, CLARISSIMI & CEIlEBER-
RIMI ססק‎ dicta eam apud 7 05 fidem meri-

tura 66 , ut libertatem qua in hac Dedicatione

)4( Alludo 44 quinque columnas, quæ ſub introitum Tabernaculſum
ſuſtentabant, Exod. XXXVI. 38.

pEDICATIO.
uſus ſum, dtemeritatis nota vindicent, & 4
vixero, & etiam poſt fata ultima, abulæ ſuſpen-

ſæ adinſtar futura, טס‎ 4 venerationẽ laborum c&

meritorum!l ehrorum, meam, quilibet legere poſtit;
Det קסש‎ Deus 64 omnia 0104 Vobis, aliisq; in Bel-
gio & Germania, Theologis cum Theologia Philo-

logiam/ ungentilus ſincers apprecor, qui invidiam

(notam illam Idiotarumut poſt Fraſinum Rotero-

damum credo(a)) nullam apud me lo-um habere

noſtis 05 ſincerus ile Batava Pbietatis ſanguis, éx
quoconceretime eſſe 0 abhorret, ut per
1 שר‎ gratiam ח לת ת‎ mea atas vel ſcintillam,
norbi illius propter bonum alienum, quipatien-
tes ſibe inſciis in rabiem, imo perniciem agit, tan-
demnq, הל‎ ſertoreſipiſeant, aterno cruciatu afßßcit,
ſenſerit. Farit T. .- ille Deus ut per Vos, aliosq;

7
0

Cerdatos Theoleazos Ignorantia Porro proſtituatur,

& Fruditio, נלפוס‎ pietatejuncta, creſeat indies „

ſordes ſuperſictäria ſoientiæ, ) 0 ibi neceſſario
invenitur, ubhi exislat Philologia deponat, & ſic

02

Eruditione 69 Amore veræ Eccleſiæ, udæ-‏ וקמ14

orum és Gentium converſio promoveatur, & gra-
4מי]:;‎ Eocleſta Halcyonia appropiuqquelt, Al ita
tanden, Chriſtus ſit omnia in omnibus, Valete

PPIRIlande dwnißimi, 69 me porroamate, ac con-

tra malorum Iniurtam protegite.
Dabam Hanoviæ, Ex Muſæo meo.
Ante diem 20. Jpt. M DCCXI.

.9ק Vide Diſl. I. de Conſt. Op. Talm. 9.5. & cont. Præfat. euam‏ וה

א

— „ ☛ f . .M .

8
84&];

ה

)0 לה‎
GRATULATIO SUBMISSA
Ad
Clariſimum 66 Maxime LVenerandum

Editorem

CLAVIS TALMVDI
CAE MANIMAE,

addita Clave propria, Verſione & notis utilifſimi Sugioth Hatalmud

Rabli Moſche, ſingulis in paragraphos diviſis, in commodum
Amatorum NoOBILISSIMII ST UDII GEMARklCI.
HENRICCHMACOBUMVan BASHUVSEN

Theologum & Philologum Hanovienſem.

),022,8021 GEMAKRkICO-MISNCI.

Andem, Vir Clariſſjme, defunctus es 14-
\ bore difficili Editionis Caollectaneorum
Rabbinicorum & Talmudicorum, ſie
enim primùm Clavim Tuam vocare
☛ vwvoluiſti, ſed mutato conſilio rectius,
ס6‎ nomine eandem ornare conſtitui-
ſti, quod jam gerit; Eſt enim Maxima,
gquia reſtituit librum maximum, illam
Clavim, quam ſolam ad ſtudium Tal-
mudicum ſufficere, arbitrati ſunt, Johannes Coccejus, Jacobus 1-
zingius, Johbannes Leusdenus, Robbertussheringhamius, Auguſtus Pfei-
ferus, % qui plures, de ſtudio Ral'linico 5 Talmudico recte inſſitu-
endo cum laude ſeripſerunt L'emperenrii: Ita ut etiam ipſe ץ‎
| - ק-6‎

%%) )סו‎ e

Chriſtopherus Henricus Ritmeierus, Theologus & Philologus Ce-
leberrimus, in Præf. Clavis Gemaricæ, ad illam ſerio provocave-
rit, & ſtudii Gemarici uſum ſola authoritate ſummi hujus Viri
ex epiſtola ad Beatum Avum, Chriſtophorum schraderum tuitus
fit; En Authoritatem in foroRabbinico Dictatoris L'Empereurii.
uodſi itaque bené meretur, qui 2 Empereurium reſtituit, lon-
95 melius merebitur, qui & ipſum laborem Doctiſſimi Schra-
deriani nepotis, 106747077 rerum Talmudicarum felici connu-
bio jungit, & 06 ſimul revocat in uſum, notabilem ] Empereurii
adchraderum epiſtolam (quam vide p. 36I. Clavis Talm. Max.)
quæ uſum & raritatem ſtudii Talmudici ſatis declarat, & hodie-
dum veritate non deſtituitur, atque Doctiſſimi Hermanni von
der Hardt / Theologi מ1‎ Acad. Julia graviſſimi, & Philologi ſub-
nliſſimi doctiſſimam ſtudii noſtri commendationem, cum en-
comiis Ritmeieri, Auditoris ſui 4 degeneris.
Tibi verò Vir Cl. non ſufficit, tantorum heroum, tantos
libellos, in lucem protrahere, & notis Criticis emendare, & in
paragraphos ex monito Magni Rhenferdii , ad imitationem
Præſtantiſſimæ Grammaticæ ה‎ 4 diſtinguere, ſed etiam
Tua addere cupis, uſus 8 addens, quibus priores illi libri,
Vel carebant, vel obiter tantum ſalutabant, editione libelli in
memoria virorum doctorum, non ſolùm Chriſticolarum, ſed
ctiam recutitorum extincti, quem induſtriæ & ſingulari rerum
Talmudicarum perĩtiæ Celebris Rabbi Moſche debemus, qui li
per cum olim ג‎ nobis viſus fuerit מ1‎ ſua paupertate, jam vero
novo veſmento Phrygiani operis compareat, non amplius
agnoſcererur oculis noſtris, miſi ſuperbus ſtylus Gemaricus, &
Uſus Generales, (de quibus vide pag. 404.) hoc eſt Dialectieæ
Judaicæ ſuccincta explicatio, & verſio ac notæ nobis ex Colle-
Gemarico, non ignotæ, eundem eſſe, ſed nitidius, literis non‏ ס]
amplius Italicis, verum Ahriacis, evulgatum declararent, quâ in‏
parte imples doctifſimi Olerici ( videatur Bibl. Choiſie Tom. XXI.‏
P. I. p. 199.) votum, & comodo multorum inſervis; Licet eo‏

anniti deberet omnis Theologus, ut ad !כ ת6אס‎ Tuum V. Cl. e
6)1 06

7
וו
4
ſti, ut‏
ו
וומוס
Mirut‏
1
חום
ו
מו
bernea‏
106
נלה
ſtui⸗‏
סת
סך
את
idem‏
ך
סמ
7
וס
77
0
וק
7
וה
ſtem

de⸗
לו‎
ל‎

00
0
: מ\‎
tuitus
euxii.
, יס‎
ו‎
ו‎
ו‎
Max.)
hodie⸗
ni von
ו‎
um ea.

tantos
60 Kin
tionemm
etiam
ט ו‎
ו‎ in
ה‎ 0
י‎
| !'טף‎ 1'1:
m 0
amplius
ו‎
zaleltie⸗
ז‎ Colle⸗
ה‎
ז‎ \[3”1
0;(0)1.
]0
\;')[\. אס‎
ו‎

* ג )ס(‎
utroq; Ceſar, h. e.æque exercitatus ſit in Lectione literarum Rabbi-
nicarum quam quadratarum, quare ſine dubio הכדמרה‎ (p. 31. &
leqq.) R. JoſuæzLevitæ, 5 nonnulla alia illis literis ſilere decrevi-
ſti, ut Tuos ת1‎ omni legendi ratione exerceres, etſi in Abarbanele
Tuo & cjus Compendio, reliquisque ſcriptis Tuis reperiamus
omnium literaturæ Rabbinice typorum exercitia. 114 זט‎ non
mirum ſit brevi temporis Articulo, plurimos noſtrùm, pro-
lixos eosque feciſſe progreſſus, זט‎ non tantum primum gra-
dum Studioſi judaici, ſed etiam ſecundum, tertium imo etiam
quartum tentarint, (videatur ,9(/7 . Antiq. minus noſtris uſibus -ש‎
ptum 6 XVIII. Diſputationibus ססם‎ ipſo elapſo ſemeſtri Hy-
berno defenſum L. I.S. II. Cap. I. Q10 pag. 279.] h. e. & „ לשון‎
Biblicum ſtylum, משנר‎ Deuteroſee , וגמרנת‎ Gemaricum &
הקבלרת‎ Miticum deguſtaverint, & cum ſpecimina eorundem
ſtudiorum ediderint, tum etiam 3 1 6 V. Cl. & aliis tentati fue-
rint, & hinc non indigni ſint, quibus tenera ætate id concredi
poſſit, quod adultioribus leges Illuſtr. Gymnaſii, 6 Præfatio-
nis Tuæ ad hanc Clavim pag. 18. negat, quia duo cum faciunt
idem non ſunt iidem, hinc V. D. M. dicuntur Seniores, rectè ex
Judæis obſervantibus Apoſtolis, non à mento barbato, ſed ani-
mo ſtudiisque virilibus, quibus annis carens, non carebat
Timotheus ut מו‎ Dedicatione Practicæ Chriſtianismipag. 7. doces)
uibus omnibus זט‎ adijeciſti Prefationem de ] Rabbinorum, in
genere, ad ſtudium, Hermeneuticum ſine quo applicationes (ut vo-
eant uſum 20 pietatem) ſucco & vero uſu deſtituuntur, nam ex-
plicatio difficilis eſt, applicatio autem nihil aliud eſſe debet, quam
inverſa explicatio, cujus ſi limites tranſilit, vel manca eſt, vel
effectum humanæ ſapientiæ & affectuum, non animum cœle-
ſtem, prodit.
Et Diſſertationem 06 ſpeciali Talmuda, Miſuæ & Gemaræ
utilitate גטף‎ occaſione modeſte & Chriſtianè ſententiam Tuam
de Talmude prodis, ac alia in præcedentibus dicta, applicas ad
Converſionem udæorum, quæ omnia & ſingula ſubmittis cenſuræ
22618 Societatis Scientiarum Berolinenſis, quam meritò ad ſydera
. usque

ל סל ₪6

usque evehis, tandemque copiofiſſimis & accuratiſſimis indici-

bus, Tuam reliquis clavibus copulas, ita Tibi Eruditorum ho-

minum, quos non amas, ſed veneraris, favorem ſine dubio

conciliaſti.

- סמו‎ patere, quod & nos qui Clavis huius Maximz fructus
præ guſtavimus, in Collegiis, Biblico, Miſnito, & Gemarico, ac non

minus ex ore Tuo Theoriam & Praxin Theologicam excerpfi-

mus, in publicas etiam erumpamus laudes, vel potius quia
eas faſtidis, fidelitatem Tuam , & novam Rabbinica docendi me-
thodum, Illuſtr. Gymnaſio, Tibi, nobis imprimis, gratulemur-

Dum Philologorum quidam, Philoſophiam fugiunt, & Phi-

loſophorum multi Philologiam, nauſeant , & Theologi aliqui

utramque proſcribunt, tanquam Hereſeun parentes, Tuo con-
ſilio, utramque conjungemus, & Chriſto ſubordinabimus, quia
videmus Te per Philologiam copioſum, & rationis exercitium
utilem evaſiſſe, & quodlibet ſuo loco collocare didiciſſe, ſe-
cundum illud Joanis Ovveni (lib. 32. Ep. 72, 73.)
Rerum Regina eſt ratio, naturaque mater:
Num natura parit res, ratioque regit.
Natura ingenuit rationem provida nobiss
Naturum ratio nos jubet Ergo ſequi.
Vale itaque longum, ſtudium Gemaricum, ג‎ paucis cultum, -מלס‎
nibus,- ut nobis facilita, cum Meyeris, Majis, Danziiz, Daſſoviiz .=
Iandir, Surenhufiis & Hottingerir Tuis; Tu Gemaræ uſum noſti, nos

percepimus lectione omnium eorum qui ה1‎ Antiquitatibus ſtatim 81

Gemaram confugiunt, & regula Tua vera eſt, quam habes in Præfatio-
ne Syſtematis Antiquitatum Hebraicarum minoris, neminem rectè intel-
ligere Commentarios Judaicor, ſine cognitione regularum Gemarica-
rum, & hinc optimo conſilio ex Miſna per Gemaram compendio nos de-
ducis ad omnem Rablinismum, & ſine KRabbinir Scriptura interpretem

in multis ceſpitare debere, ſemeſtri æſtivo hujus Anni demonſtrare

decreviſti, quam in rem Deus 061 vires corporis & animi, & לוץ'נסק‎ 6
omnibus conatibus Tuis, propter eum quem omnium rerum fun-
damentum ponimus, Chriſtum jeſum Dominum noſtrum, Amen.

ripfimm Hanoviæ, ול‎ 0 Gemarico,
Zi.i. J. 1. Maji, MCCXV.
הה.‎

:
27
ל

נוד
ע וס
ים
ף
? נול
שו יו
\ יוו
pyn‏
ח"ץ'
ננמןי
ו נול
ז ץ

1

90

| את

סת'
ו

ג

1
mur⸗‏
ווד
ו
5)
ף
itium‏

ו

ו
in d‏
]
התו
י!!וֹזבם
0
retem‏

ſtrare

ו
ſun⸗‏ 1
התו

5 הה אא )א)₪ 0 - ,
%&%&%&%&%&%&&%»&%&&%&%&%&&%
ש?װ%?ש?*%”%?%% פ שש??

הנה נספקפס ל?טונס ?ה ל?יתי ץסת ופתיס וםפם לפיות סכולן עולות. בסגכון 6פד
" העפס ע נכי מענס 9סלהן הנס פבכי שכ?3 פוור?ית תען + עץ כ! פדס
יפגי? לעסות פסכיע כעוכי סקול' 9, בספליס 59ו 9סל כקכו גמזותס הליכות עולבם
מפתההגמרא יסוגיות התלמודו ספס פפליס 16 סוום פולס דרך לסכין דבר וװןן!י
דכר ופילד פעוק? 6 הפכס . וו מסכן ם" דעת ופבוכם הסנ ופעיין ככס יעג? נוד
תוע!תס 6ל פין לעעלם פפכו . ועתס סעיל ל' סקס סכס קסד מסכקי ס וחות ססל ינע
כעס יגיעות כספליכו. הקלופיס מכעוכיו עד סיוס סוס 793 וגיעד מלביס. מת?סידיו יותל
מכופסיעדפפניע לכפכיס סככבליס מכוכליס ו6חל עיון סטיב 6סל סתכוכן בסס (עחד ע% תועלתן.
ס? הוס ססדו תתורכי ד6קטיל ופל?פעס'ל העבריקוֹס יאקאבוס מבאפסטהויזןי
פו עס ע לעיונו פתדפיסן כוכן כ?ח7 - בגסון עכלי בכתב פמורית כסות פסן כעכון .
וכלי פסכני! גוד: תוצפתן גס מכ! ב?י פונס 5פ 6% פְבָי עסינו + עפס ספדון הכוכר
פירוסן כפפון פטיכ? + ו?וי כ קסד ימ5? ערגוע. 1כפסו < וו ברסופי כפלון מעפת ס)דון
לסרקות סעטליס והפיס תכעת סליוול + עלס תווסכס בדעתי לעסות. סיל
פכבוד הפדון 9סל סוכי? %?וכס + כסול סמפס ספריס הכ'!. 6מר
- יד' כן יכנס פסדרי סתוס :

בשם ה
שיר \ גאה ומשובח עשיתי לכבור הארון התורגי בחכמת
שונורת * ובפרם בלשון הקודש האברך רבי
העבר*'קרס 'אקאבוס מבאסמטהויון ושמו יאקאבוס
נחרז אות אחר. בראש כל" חרוזה באותיורת גדולורת י ושםס
לווי שלו מבאסטהויזן כמו כן נחרז בראש חרוזה. שנייה באמצע
שטה באותיות גדולות * והקורא. חביב עיניו = -
יחזינה משרים הטיב !

ראו

)0 )

*מ-או אתםוהדור ; *מדן מופלג בתורה שיר ושבח
ב-קרבו לבוסועף: . ביים ולילהכאש בוער : .

יצר מחשבתו בקרית ספר: ‏ |\אימרותיו | טהורורת וגתמרי
| שפר:
*יהימן -ונ *מצא ריצון פאר:"שיג "ק־רושה ן-מגלה יורמבאר:
:װ"»צוץ ויפרח בתורהאור: כ!.:־ומךי' תורת אדני לתלמירים
| 9 ועיניהם יאיר :
א-ב בחכמה"הליכות עולם . מוב לי תורתפיך מהוןועושר:
> לו כמישור : 77
יבץ ואסף מן כמה ספרים ו לו איחל שמחשבתו יצנ<
לבכל *סוגיות התלמור מכח אל הפועל וגמר ;
הטיב באר: ו `־
אית עתה ברוך ירוההמרקדק ו"באותיור] איבאשר המה דב -
בחסר ויתיר ! במספר :
ב-מהרה הרץ והגיונך תישר + = וערב עליו שיחת המרבר בער
ם : בלב נבר:
ךתרוה נפשך בחכמת הדקדוק ]אתהברכהאשרבירך יששכר
*מפתההגמרא והתורה יודע בינרת הארון אשר
לכל איש בער! - סתומות מבאר ;

5
.

סיוף כל ראיתי שהוא אדמוני. [-צבה וגם קמה של. מן דיןמן

עםיפה עינים עליהו לתרופה \ הראוילעשות שירה חרשה
ועשר: | לתפארת ונזר ; |
* דין פתגמיא זעירא דמן חברייא : יתיב וטשא בעליתא
להחכים שריקורת התלמודיות +
יששכר בערמן פראנקיל דיין בקיק האנווה:

+רבי " הענריקוס * הליכורת עולבם * סוגיותהתלמוד *יאקאבוס

* מפתח הגמרגת * מבאסטהויזן * לשון תרגוםם ;

„

.
2
0

ה
/
ו

.4

6

ת

: ל שש לור ע שלו וו
ל 5לל 5ל >אעל ס=מל על: סמל > לסל ל4 י

% (ו)‎ α

שו. \ 4ו. \ י4. \ י. \ פ4. \ -ל4 \ \ \ %
ל\ י\ 9ו פו *#%'וּי אָ:;
2 \© ; סי ל־ 8 ס < ךסו2 / -
הא ה-א סהל" שהיר הל-ש הול- =
א" 7
292274 91ק

ל -
/ \ן}\סן א יא" ית7/גי78'2/8/.
--

ות? סול בס וו וה 39; 00 הרוה> -וס - סוה 00 88

09788
ב ם קד 297 שק - -ו‎
HENRICI JACO van BASHIIYSEN.
VTILITATEF
CLAVIS
TALMVYDICAE

I. B. §.

\ ם);‎ 2006 miratus ſum hominum il-
*lorum levitatem, qui quod non
intelligunt, ideo averſantur,
55 odio habent, imò quod
longe peſſimum una cum ipſius
ל‎ Fautoribus & 56001005 cavil-
lantur, non jam, hic loquar 06 hoſtibus pu-

Iæ Latinitatis, quos ſane depexos dedit, fub-

(a) 1ם‎

5 ת ס‎ 7 0.
tiliſſimus, ille Criticus , Roterodamus Eraſ-
mus, 2 aut Græcæ dictionis, quorum in-
ſian ſatis repreſſ-runt, Picus Mirandulanus

omes, Melanchton, Pricæus, Salmaſius, Thy-

ſius, Gronovii, Perizonius, aliique numero in-
finiti, nec ad juſtam cenfuram vocabo He-
braici Textus oſores, quos ſatis proſtituere, poſt
Lyram, Lutherum, Sixtinus Amama, / Buxtor-
fius, Lightfootus, Cocceus, Tacobus Ahlingius
aliique, aut aliarum Linguarum Orientis, quo-
rum temeritatem juſta talione affecerunt &
Authores proſtituerunt Hottingerus, Ludol-

phus „May, Pfeifferus, Relandius, & qui plures

apud hos allegantur, & merita laude afficiuntur;
Sed 05 mihi erit hac vice cum contemtoribus
Studii Talmudici & quod æqualis cum כס‎ ordi-
nis eſt Rabbinici, quod cum ſatis ab injuria vin-
dicaverint, Schmidius, Cocceus, Hackſpanius,
Lightfootus, Ezhardus, Daſſovius, Danzius, Gui-
ſius, & nuperius Surenhuſius, & Locſcherus, &
quos primo nominare debebam Buxtorfi, 6
ipſo uſu declaraverint, quantum illius ope im-
petum fecerint in S. S., hoc eſt quot loca aliis inac-
ceſſa clauſaque aperuerint, & reſeraverint, mi-
rum

Antibarbaro, de quo vid. Diſſ.. Amama vel potius 4902‏ ת41

vel Amamma Barbarlei & Mamma ſolidioris Eruditionis in Anti

barbaro Biblico⸗

rrr

ת

in-‏ חו

1

Thy-
10 1-
0 -
e, polt
0
tingius
,quo⸗
WN N
Ludol-
6ו‎
luntur;
toribus
60 otdi⸗
ג‎ vin⸗
Ppanius,
1,Gi⸗
0
₪ &
6
־װף ז‎
ום
/

6 ו

. PREFATIO. 7

rumtamen eſt, adhuc ſi מסם‎ 4 plerisque contem-
ni, ſaltem intactum relinqui, ut quod ſi mitius
adhuc ſentiant, putant ornamentis, ſednon ne-
פוו1 6ס‎ ſtudii Theologici inſtrumentis accenſe-
ri debere : Quibus Ergo dicam his pagellis
ſcribere conſtitui, priusquam Tractatus ab aliis
editos à me collectos & in aragraphos diſtin-
ctos, novoque additamento 4 me auctos obocu-
105 tuos ſiſtam B. L. -
Atque quidem velim hos cogitare quid ſit
Theologus ? Moraliſta, an rmen utes 2
Petrus 2 cum introducit tanquam loquentem
*+ אד =ולל‎ ₪ , hoc eſt, ex ſoèriptura & per ſeriptu-
"270 , Paulus inſtructum in Lege, ? 5
ſoribam doctumm Regno cœlorum ב‎ ppellat, 6
& laudatur Apollos quia potens in ſoripturiz
2 & Timotheus, quia <= סינק‎ 7 ſeri-
Pt 7 5 6 & W τνονυς8ẽZ νοαν,ν†ονα ץ20%0‎ ) aſtodielbat פ‎
7 אטף‎ verba fidei appellantur; g Unde me-
ritò contra aliter docentes, ita intonat pruden-
tiſſimus Titi Præceptor: FSi quis aliter docet,
09 non accedit ſanis Sermonibus Domini noſtri
Jeſu Chriſti, 69 ei 4 ſecundum pietatem do-
Arinæ, turget nihil ſeiens, ſed languens circa

(a) 2 quaæ-

4 1 Petr. IV. rI. b Rom. II. 18. e Matth. XIII. 52. dAct. X VIII. 24.
6 כ‎ Tim. III. 15. f 2 Tim. I. 13. 2 ז‎ Tim. IV. 6.

4 PREFATIO.

quaſtiones 09' verborum pugnas, exquilbusna-
ſeitur invidia, contentio, blasphemiæ, ſuſpi-
ciones mala, perverſæ exercitationes corrupto-
rum hominum mentem, 69 privatorum verita-
te, exiſtimantium quaſtum 66 pietatem : ab-
ſcede abhujusmodi a; Verba Theologis omni-
bus probe obſervanda. Theologia certe, cum
ſit SGrmode Deo, & naturalis ille non ſufficiat ad
ſalutem, oportet Theologum revelatam in
verho rectè tenere, adeoque ſcripturarium eſſe.
dNoripturarius autem is eſt, non qui ſcriptu-
ram ſolum legit, ſed ſenſum ipſius ieuru, juxXta di-
Rum ſummi doctoris, egvrare ף 7 24405 פוד‎
quemadmodum metalli foſſores ſtylo ſcrutan-
tur nervos terræ metalliferos, ita Theologum

pariter vult perveſtigare, ſuccum, hoc eſt ſen-

ſum ſacræ ſcripturæ, unde demum evadit
-לאדוסאען הגואוסזי . 8 6 , 09אודאציקוש‎ 084 7 quidem
סאא‎ Pulcher ſive bonus Oeconomus, vel diſpen-
ſator gratiæ Dei, 2 Quamis verò hic opus ſit
ſubſidiis, cum apud omnes illos ſcriptores legi
poteſt, qui de Hermeneutica ſacra ſcripſerunt,
tum præcipue in Oratione mea ante quadrien-
nium contra præcipitantiam ſtudiorum habita
& prelo parata, de Studio Theologico methodi-
ce inſtituendo, ubi Theologo à me formando
6 תוו1 ג‎ VI. 3-5. b IJoh. V. 39. 6 2 Tim. II. 24. 1 1 Petr. IV. 10.

]
ת
-4

י

00 :
e,Cum‏
hciatad‏
tam in‏
.0
-זקוםו
01 גזגן
.
1]
ה
חס י
|
ו
0
?\) 08
-
₪
ת
ו ה
'!}016]}406
ת
in-‏

7 .0 41תפ

injunxi præguſtum omnium ferè diſciplinarum

& artium, ſignatè Pheiloſophiæ & Philologiæ,
quia ſane Theologo ſi demas Philoſophiam &

Bhilologiam, hominem habes Platonicum, hoc

eſt verè implumem, ex quibus utra præſtet vix
dici poteſt, ſaltem hæc majorem operam cum
poſtulet, ei maximè & præ illa operam dan-
dam eſſe exiſtumem ? Scilicet Philoſophia no-

bis eſt innata, non itidem Philologia, Philoſo-

phia ſola ratiocinatione, Philologia & ratiocina-
tione, & regulis fere infinitis, inprimis frequen-
ti collatione & obſervatione acquiritur, hinc ut
judicium, ita experientiam & ipſam adeo me-
moriam requirit, inde per illam potius, quam
Philoſophiam incipere debere Theologum exi-
ſtumem, nam ut rectè Ariſtoteles, adoleſcentes
Philoſophiæ minus Pr;, Juia & authoritate fa-

cilius flectuntur, & paſſionibus reguntur, hinc

deceptioni & præcipitantiæ expoſiti, libertatem
& regimen Philoſophorum difficilius aſſequun-
tur, cum verò illa ætate vires memoriæ valeant,
præſtat ipſos his excolendis & nutriendis in tan-

tum ſe dare, donec ad Philoſophiam, & per eam

ad ipſam ſacro ſanctam diſciplinam ire queant.
Hoc 0 minimum *ס‎ dictis evidentiſſimum

eſt, Philologiæ non minimas in Theologia partes

eſſe, atque ut jam non dicam de neceſſitate ſpu-

(a) 3 105

410 ק תק א ע .

105 5. S. Codices à veris, 87 veras etiam lectiones
à falſis diſcernendi, quam Criticam vocant,
Theologus minime Theologus 61ו0‎ debet, ſi 4-
gnificationem vocabulorum Biblicorum מסם‎
cognoſcat, atque hæc non levis eſt momenti, &
meo quidem judicio, ex his fontibus peti poteſt,
J. Natura radicis, vel Etymologia,
II. Conceptu illius Philoſophico,
III. Collatione locorum 5.5. ubi eadem 4
vox invenitur,
IV. Vel Talmudis aut Rabbinorum ſiinS.S.
non inveniatur,
V. Denique Antiquitate ad quam alluditur.
Et quod ſi unius Thematis ſignificatio innotue-
rit, an non compoſitum Thema, ſæpius eſt
Phraſis, אס‎ genio Linguæ petenda: qui par-
tim א6‎ S. S., partim ubi exempla מ1‎ ſacro 6
deſunt ex Rabbinorum ſimili cognoſcitur, aut
ex cognatis linguis hauriri debet.
In his ergo an non Talmud, & qui pari cum
ן\?}גכ& סוקו‎ ambulant Rabbini uſum habent ma-
nifeſtiſſimum. .
Adde פות‎ Talmud, Rabbinosque præcipu-
um minimè carendarum Antiq. Hebraicarum
fundamentum eſſe, ut doceo in Ep. ad Illuſt. von

Prinzen de In honorem R Majeſt. Boruſſiæ &

Soc. ejus Scientiarum Berolinenſis edendo 5

ול
0
ה
א חח
]

ום
15

סט
nnotue⸗‏
pius eſt‏
ה
Coclice‏
]

ו
+ס

י
;
uſt. von‏
י
'%}16057
3

ד 0 2 תפ3

Antiquit. Hebraicarum, 40 Antitypum confe-
rendo. - :
Cogita denique Adagia, Parabolas, ſimili-
tudines, & phraſeologias inde in N. 1. traducta
etſi enim alii Hebraiſmos negaverint, tamen res
eſt hodie apud Doctiores in confeſſo, non tantum
hos, ſed etiam Chaldaiſmos, Syriasmosque 6
in N. T. inveniri, quâà 06 re qui plura cupit, les at
Epiſtolam, Juvenis ad Cathedram A Gadcmicam
טן) 2 , וזגת‎ 15 me ante paucos menſes hortatus
eſt, ut non obſtante ſubſctiptorum paucitate ob
rei dignitatem ad promiſſam, Clavem Talmu-
dicam accedam , quam de verbo 48 verbum
huc adſcribam, ut Tyronibus L. S. calcaria ad-
dam, in ſtadio hoc feliciter decurrendo.

Viro Clariſſimo Doctiſſimoque Domin NRICO
que Domino HENRICO
JACOBO van BASHUYSEN, , 5. 5. Theologiæ Doctori
Profeſſori longe Celeberrimo Fautori ac Patrono nullo ho-
noris cultu non proſequendo ſalutem plurimam dicit & eX-
optat Iſaac Pels 5.5- Theologiæ Cultor.-

.. Biennium jam labitur Vir Cl. אס‎ quo publicata 6
. 1 in meum quoque conſpectum venit plagula, qua Orbi
iterario elegantis ſimul ac correctæ editionis trium celebrio-
rum inter Rabbinos tractatuum, quos uno nomine ad Cele-
berrimi

4 Jam ab eo tempore quo סאת‎ ſub prelo ſu. > 1 ס‎ Pro-
ab 60 tem ; prelo ſudant ex ſuo merito Pro-
Eegecluttr Sn. D. Iſaaci Pels Hanovienſis, Beunlitotts
ם‎ illam Epiſtolam ſcriberet dilectiſſimi jam Collegæ האס‎

3 PREEATIO.

perrimi L'Empereur exemplum clavem ſtudii Talmudiciap-
pellas, quo nefcis utplurimum bonæ methodi Tyronibus
januam quaſi ad latiſſimum ſcientiæ illius campum aperiant,
ſpem hoc gratiorem injicis, quo pauciora eorum nunc pro-
מ4.‎ excmplaria, neque tamen illos curioſeæ minus com-
mendant Antiquitates, quam eruditæ illuſtrant Doctiſſimo-
rum Virorum interpretationes. Conſilium meo quidem &
aliorum, judicio, ut ſalutare, ita Scholæ imprimis noſtræ
adeo honorificum ut nihil ſupra. Etenim cum jam longo
abhinc tempore iſtiusmodi, Clavis 3 Viris ס6 מ1‎ literarum
genere verſatiſſimis ad ſaguntinam famem usque deſiderata
ſit, gloriæ itaque hoc & magno ceſſurum Ornamento, ſi
tam ſollicitis Eruditorum votis noſtra ſatisfaciat & quicquid
pretioſi illius eſt fœtus enixatur ſchola, nemo eſt, qui cum *ז‎
tione ambigit.
Quod cum ita ſe habeat, dici certe non poteſt, quæ
meumque undique pectus perfuſeris lætitia, cum inſtitutum
iſthoc tuum inter millenas etiam quæ 16 captivum quaſi te-
nent occupationes, intelligerem. Namque cum fidum me
quoque & ſtudioſum patrii Athenæi, cujus amicus tamdiu
me nutrivit ac זט‎ ſpero aliquando recreabit ſinus, profitear
Civem, nihil certe huic quod ſcio accidit glorioſum, quin
ſuave ſimul idem mihi & jucundum. Verum enim vero
quanta etiam hæc mea tum fuerit exultatio, tantam tamen

Vir Cl. reputare noli, quanta nunc ex eo me pungit & di-

ſeruciat ſollicitudo, ubi ne manum quidem operi hactenus
admotam video. Quanquam enim ססם‎ 3 priori 6ז‎ diligen-
tia, nec ab inſerviendi, quo olim ferebaris ſtudio te defeciſſe
ſciam ; tamen quod aliæ atque aliæ laudabiliſſimos ſæpe
doctorum conatus ſuflaminent tempeſtates, סת‎ ſimile forſi-
tan huic etiam clavi tuæ contigerit fatum, mirum in modum
vereor. Atque hæc 6 Vir Cl. quæ me potiſſimum induxit
ratio cur literis tibi meis, quarum poteſtatem à plurimis hinc
annis

ו
9}:8}6111
ו

זגסות
ת
0ס
mePhi‏
Cluſorn‏
ת
6 ו
ו
ול
nquam‏
ף
גס
ת
גס
ו
ה
ו
א \\\ג(י
hoe a‏
ſt jan‏
0 חום
)& 90
ה
[ ₪4
תתו
א
ו
וס
ו 1

7

ל
Tyromibus‏
napernnt,‏
010 וה
ה
000
5 סף
סה נא
ו
literarum‏ 0
מ0 :
mehto, ſi‏
8
י נס ך

(}6& , :ג\ף‎
ה‎ inſtitutum
um וו‎ te⸗
fidum 6
ס‎
7 !%'ס]וֹ}ס!ק‎
um, gunn
ה‎
גז
י וו
ג .
te dlgen‏ -
5־\}\66&6 00
lrpe‏ ו
וסו ת .
ו
ו מו
lurims dme‏
8

annis humanitate mihi גגם‎ videor nactus 61 , 20030105 מז‎
præſentia obſtrepam. 50106 ubi tam utilem & honeiſtum
ſuffocari laborem nefas ac injurium putarem, operam 4
meam non male credidi collocatum iri, ſin ad illum 5 veſti⸗
סוק‎ ſuſcipiendum 6ז‎ provirili meo adhortarer. Quod certe
סס‎ libentius ingredior vadum, quo celebriores haud ita pridem
me Philologi quidam, qui aditum mihi tuum non facile inter-
cluſum noverunt, rogâre obteſtatique ſunt, ut quanta poſſem
induſtria ne opuſculum ſibi adeo probatum fruſtra diutius pa-
tiaris expetitum iri dies noctesque incitarem. Atque hæc ſola
Virorum Cl. petitio, quibus nullum סקס‎ non, cum inumera-
bilia illorum in me exſtent merita, obſequium debeo, ut illa
inquam ſtimuli ſatis ad negotium hoc & irritamenti poteſt
eſſe ita ſi vel unicam ejus quam Viri Cl. reddunt ſubjunxero
cauſam officio quidem me meo adeo defunctum arbitror, ut
melius haud poſſim. Noſti Vir Clar. quam pauci inter Sa-
crarum Literarum Cultores ſint qui 44 ſtudium Talmudicum
vel obiter animum adjiciunt, ſed 6ז ססם‎ fugit pauciores eſſe,
qui quo id commode tractari poſſit perſpectum habent, pau-
ciſſimos vero 605 eſſe qui ſubfidiis סס‎ neceſſariis מסם‎ deſtituti
jam per longum inde temporis ſpatium expertus es. 6
hoc cum univerſale in Scholis præcipue Germanicis malum
ſit, jam diu Viri Incomparabiles de medio aliquo cogitan-
dum cenſuerunt, quod rariorum diſciplinæ hujus ſalutato-
rum & diligentiam exacueret % imperitiam ſublevaret, ac 1
tandem domi anguſtæ obviam iret. Tale autem ubi inter
alias aliorum contentiones clavem etiam tuam (quod 5ז‎
complexura 6 tractatus qui cum viam Tyronibus ad dulciſſi
mos ſtudii illius fontes ſternent, neque tamen ita magno jun-
Ctim editi conſtabunt pretio animum certe juvenum ad curam
ejus mirifice provocabunt) ex ea quam feciſti deſcriptione fu-
turam judicent, mirum itaque non eſt cur tam acriter illam
& ſollicite expecent. Quod cum ita ſit age itaque Vir Clar.
סקס . לד וה‎

- : PREFATO.

operi סמ0‎ mora ]6 accinge, nec ſpem illuſtrium doctrina &
pietate Virorum diutius committe fruſtratum iri. Malevoli ſi
qui ſunt qui inſtitutum forte tuum damnabunt, qui laborem
cavillabuntur ac induſtriam in co tuam contemtui habebunt,
qualis olim fuit Montacutius qui Rabbinico Euthuſiaſmate
afflatos vocabat quotquot aliquam huic literarum generi ope-
ram adhibebant, ut סת‎ exigua quidem illorum 01 multitudo,
qui totum fere ſtudium extinctum cuperent, nihil eſt quod eos
timeas. Satis illud hominum genus depexum ב‎ Celeberr.
Ritmeiero, cui communes tecum querelæ ſunt in Doctiſſimo
20 מפתת הגמרא‎ ſeu Clavem Gemaricam (quæ Clavis טז‎
ſecundam conſtituet partem) proëmio, ubi frigidas 6 ridi=
culas iniquiorum ſtudii Talmudici Judicum objectiones ſo-
lide non minus quam crudite refellit. Aliter de inſtituto
hoc סנוז‎ ſentient Vir Clar. qui זט‎ " Magni Buxtorfii mea nunc
faciam verba, non ignorant, quam multa 40716 in Talmade
Fint Theologica ſana, quam vis plurimis inutilibus cortieibus, ut
Majemon alicubi loquitur involuta quam nulta ſint fda Antiqui-
14705 Jadaicæ collapſæ veluti rudera & veſtigia ad conv 70
poſterorum perfidiam & illuſtrandam utriusque Teſtamenti hiſtori-
am ad recte explicandos ritus, leges conſaetudines pepuli Ebrai
priſci plurimum conducentia, quam multa porro in eo ſint vocum
meyriades quæ vel voces in Scripturæ Sacræ uſu illuſtrant & native
explicant vel totius Linguaæ Ebrææ & Chaldeæ uſam inſigniter com-
plent & perficiunt, qui alioquin in defectu maximo mutilus &
mancus jaceret, Quam denique in eo multa ſint & inénita N. T.
loca quoad voces, phraſes, & biſtoriam inſieniter illuſtrandam
maximum momentum habentia. Certe qui hoc æqua mentis
ponderabit lance, etiamſi non paucas in Talmude nugas, in-
jurioſas in legem & Prophetas expreſſiones, fabulas 166 infi-
nitas, quin & manifellas in Deum T. O. ! blasphemias, qua-
lis

—

* In Lexico Talm. præfat,

וא

ſole חום‎

הרז

offerte ſ⸗
notem te
tantumt
ו‎
60 con
Clar i
.
סך‎ t
ו‎
ת‎
ו‎
quatnut
udaicar
ום‎
ה‎
ו‎
ר‎
ג ו‎
מו ח‎
ק סת‎
במ]מ[־!װץ‎
ו‎ 00 |
ם‎
?”װ[‎ 4
-

—
In

docktina &‏
Maleroli ſi‏
ה
habebund‏
ו
06 וסו
ם.
el guod eos‏
à Cejcberr.‏
ו
tuæ‏ ) י
icas & 11‏
י 810
ותומו ;
ום סת
וד.
it‏ תו
00 ו₪
סו
שוו וו
שום #!#(]9; |
ול נו ,
ת 7
וום ///”/#}]
"ס פו.
0 ו
קו.
'שץשש ף
סום 6
ב
4

—ꝑð

PREFATTO. ח‎

115 mihi ſemper viſa illa Lunæ cum ססכ‎ expoſtulatio, 6
ſole minor וו.‎ facta, ita זם‎ Deus in hæc tandem eruperit verba

הביאו כפרה עלי ערח שמעטתי יאת הירת

offerte ſacrificium expiatorium סע‎ Me 60 quod lunam mi-
norem feci, etiamſi talia inquam reperiat innumerabilia,

tantum tamen abeſt ut occupationes circa ſtudium illud 5
traducat, quin potius cum maximo rei literariæ commo-
do conjunctas gratiſſima mente agniturus ſit. Tu itaque Vir
Clar. 11 quid meæ apud te preces, ſi quid tot do corum valent
applauſus, nihil tam difficile ac moleſtum eſſe, quod à pro-
poſito te iſthoc abducat brevi fac ut reſciam. Conſilium
ſequeris toto Orbe Celeberrimi Loeſcheri Reg. Maj. Polon.
& Elect. Saxoniæ Concionatoris Aulici & Conlil. Conſiſt.
Dresdenſis maxime meriti, qui זט‎ nihil magis in votis habuit,
quam ut totum aliquando Talmud vaſtiſſimum illud rerum
Judaicarum corpus ſtudiis Chriſtianorum accommodatum
Ppiodeat, ita זט‎ unusquisque in hoc Muſarum genere bene
verſatus partem ſibi aliquam notis ac verſionibus illuſtrandam
ſumeret, per totum vitæ ſuæ ſpatium & ſuaſit & hortatus eſt.
Veſtigia vero premis Celeberr. Cocceñ, Buxtorfü, Hottingeri,

Edzardi, Liglitfootii aliorumque hoc 46 ſuperiori ſeculo lumi-

num, quorum vel ſola 6ז‎ nomina contra omnem ſemidocto-⸗

rum invidiam & cavillationem defendent propugnabuntque.

Meam ſi forte חו‎ hac סץ‎ deſideres operam, equidem 14 mihi
negotii ſerio daturus ſum, ut nunquam Tibi non quam pa-

ratiſſima conſtet. Quanquam enim vix mediocres ſunt quos

in hoc ſcibili profectus feci nihilominus tamen officia Viris
in eodem exercitatis mea hoc lubentius, præſto, quo majora
hinc redundare commoda apud omnes in confeſſo eſt.
Ceterum ut una quaſi fidelia duos parietes nunc dealbem,
ad objedtones ſimul de phraſiologiis מ1‎ libris א[‎ .1 . Talmudi-

cap. 1.‏ שבועות & Maſſech.]) cap. III.‏ מ1*

—

PREFATIO.‏ גז

cis breviter reſpondeo : Talmud opus quidem eſſe ali-

quod ſeculis poſtea conſarcinatunn, quam Evangeliſtæ 6
Apoſtoli vixerunt, ſed cujus materia jam ante (hriſtum &
non multo poſt eum in Clarioribus Babyloniæ Scholis Sora
Nahardea & Pompedita tractata & in ſchedas 110 rosque con-
geſta fuit, Novum Teſtamentum vero quamvis Græco 6
6ה=סוסו‎ Conſciptum, quæ ut latina hodie comm unis 60 tem-
pore Nationibus fuit lingua, tamen quod Sacri illius Aucto-
res origine Hebræi fuerunt זט סה‎ amicam utriusque Teſtamen-
ti conſpirationem oſtenderent, phraſi ſæpius Hebraica uſi
ſunt, accuratiorem ergo illius ſenſum ab intima linguarum

Heb. Chald. & Rabb. cognitione petendum eſſe. Idque hoc

magis quo plura ם1‎ N. T. ſunt in quibus, זט‎ Capelli“ verbis
utar, Sacri riptores tacite alludunt 44 64 quæ ſunt in Veteri, quo
plura item in quibus tum Chriſtus tum ejus Apeſtoli reſpexerunt 7
mores, placita, dogmata, uſum, confuetudinem, ſententias,
proverbia, parabolas, gnomas Veterum ſui temporis Judæorum in-
ter quos vixerunt & docuerunt. Talia autem reperiri מו‎ N.
T. laborem profecto ſupervacaneum caperem, ſi multa qui-
dem proferre exempla adniterer, cum tantam illorum ſe-
getem congeſſerit Cl. Hackſpanius "" quanta neminem non
convincent, niſi qui ſuis potius 6 Magiſtrorum quam veri-
tati indulget affectibus.
Paucula tamen Vir Clar. non poſſum quin ad ſententiæ
hujus illuſtrationem adducam de quibus Judicium mihi tuum
ut proxime transſcribas 64 quà fieri poteſt contentione rogo
Matth. XXVI. 24. de Juda ſervatoris noſtri proditore dicitur:
KaXer ny י דסקיסיעש ס לומל אט ו9 שדטש‎ 666066 phraſin illam Rab-
binicam eſſe, dubium non eſt, cum eadem locutio ſæpius 00=
currat apud Talmudiſtas quibus nihil frequentius quam hoe

Lib. de Uſu Scriotorum Judaicorum‏ ת1 ** In præfat. Spicilegii fui.‏ ל
in explicat, N. 1,‏

-

וו le‏
,/ 10
1]1'11\43]12)
ל
gen cuji‏
ה
ותעלת
ex‏ 140
Ca‏ 08
circumt‏
| ג וו
0 ת
ז מגסגות
Hebreos‏
א cum‏
catur Irt‏
הו
ט
ג ita‏ וז
ץאַםוֹפ\ס\\נ\
; זוחוף
וש ויו
ט 00

1
2
1
ל‎ etia
0

-.--

4 צֶ
ש.
ל

aii⸗‏ ל ת
6 ו
א nriſtum‏
nolis 0‏

06 00
סאם‎ ſit
6ו‎ eotem⸗
ius 0
Teſtamen-
ebraica uſi
ו‎
ו‎ hoc
\ " verbis
ולדו‎
,6!#8/!/”!44}
]
שוקתו‎ !
eriri in יא‎
mmulta יו‎
Porum ſe⸗
minem non
ף‎ ]

1
mihi וז‎
one 7
ה‎
ilam Rab-
וחום‎ "

hoc‏ ו
0 5

—

PREFATIO. -‏
נוח לו לארם שלא נברא * impio homine pronuntiatum‏ 46

Melius eſſet homini, ut non ſit creatus. Lucæ 1.19. Angelus

qui Mariæ apparet vocatur 6שו 066שז7 ס‎ ρονον שד‎ 6064 ( phraſis cer-
te Hebraica. Præterquam enim quod apud Eſaiam“ An-
geli cujusdam mentio fiat, qui dicitur מלאך פניכם‎ , Rabbi-
nis etiam notus eſt Angelus quem nominant המלאך הרוארה‎

- תמיר בני המלך יתעליח‎ Angelum 7 ſemper intuelur faciem
Regis excelt,*"* quin imo Talmudiſtæ per Angelum illum fa-

ciei Gabrielem intelligunt, dum eum perpetuo Thronum
circumſtare divinum aſſerunt. Quæ porro in Oratione Do-
minica occurrit locutio ח6? ץ60ד ל0ס שד וו ₪006 ואא‎
mitte nobis debita, ססם‎ eſt 6022004 nobis peccata noſtra quis Sy-
riacam negabit eſſe, cum nec apud Græcos, nec Latinos, 0
Hebræos etiam in uſu, Syris autem familiariſſima ſit 2 Ita
cum peccatum apud 1160905 & Græcos zænagris 017
catur Syri illud per vocabulum וובא‎ debitum exprimunt, cu-
jus remiſſionem quando Hebræi per סלח‎ vel נשא עון‎ 1
ושו0 דא‎ aut יואפאועעס‎ denotant, Syri voce שבכ‎ utun-
tur ita אדששולווסס אד שו₪0‎ Syriacum שבק לחןביז‎ ſit. ,0
ulterius per 2909ס‎ 8 Tim. \.6. 66 vidua 06110115 prona
dicitur אושספד 74 וד‎ & contra 46 8110 prodigo, Luc. XV. 32.
ודס‎ aεραα ο veng ne שא‎ ₪6006 phraſiologias Talmu-
dicas 616 nemo inficias ibit, qui illum R. Salamonis locum

הרשעיכם אף בחייהכ= . — מתים inſpexit‏
והצרוקים= אף במיתתן קרויכם חיים= ;
etiam dum vivunt adhuc mortui vocantur, juſti au-‏ 1וכ מוד
tem etiam in morte vivere dicuntur; Similem in modum‏

quando Act. XIV. 22. reperitur, ודס‎ α עמארסה‎ eo“ ו %ס‎
. (b) 3 ₪06

xv. gr. in Maſſ. y cap. I. & 14. ברכות‎ cap. H. ** cap. LXIII.

9. *** Vide Targum Chald-in 1 Reg, VIII. 34. Gen & V. 17.

14 pREFATIO.
zigeX der 66 שוד‎ Naciete, שד‎ 0 quis non alludi videt ad illud'
Talmudis“ שלש מתנות נתן הקביה לישראל‎
וכולם לא נתנן אלגת על ירי "יבורין ואלו‎
הן תוררה וארץ ישראר= והעולםם הבא:‎
Tria dona 06046 Deus S. B. 116 105 , nullum tamen corum

ſine tribulatione vel afflictione quadam nempe hæc ipla, le-
gem, terram Iſrael, & futurum ſeculum.

Ita quoque cum paſſim מ1‎ Talmude duplicis Hieroſoly-
mæ mentio fiat unius quæ ſuperior, alterius quæ inferior eſt

ירושלים של מעלרה ירושליםם v‏ מטרה

huc certe reſpicit Paulus 48 Gal. IV. 26. quando in Allegoria
Hagaris & Saræ, Hieroſolymam 04 nunc 07 & cum ſiliis מו‎
ſervit ei opponit quæ ſurſum libera ac noſtrum omenium mater. Sic
ctiam quod Apoſtolus de Abrahamo prædicat, quod ſignum
circumciſionis acceperit“ 10 עסז 4דד ₪070 [6ו9‎ 10 , 77169000=
י-‎ phraſin eſſe Rabbinicam facile concedet, qui 1114 מו‎

Michlal Jophi““ notabit dicum אברהס היה אב‎
לכל הבאים אחריו באמונתו‎ Abraham fuit Pater

omnium qui eum ſecuti ſunt in fide.
Majorem adhuc ex Talmude lucem inſignis mihi ſemper
Judæ locus de pugna inter Diabolum & Michaelem accipere
viſas. Quod enim in גתטסכ1, וטו169 ""* דברים רבה‎ ſicut Ga-
brieli ita etiam Michaeli præcepiſſe ut animam Moſis appor-
tarent, quod vero officium cum ambo ſubmiſſe renuerent, im-
pium Sammaelem quem alibi הקרמוני‎ „ντ ו "9ד ו9‎
Vacant] acceſſiſſe זט‎ animam Servi Dei aufferret, quo vero
repulſam paſſo, ipſum Jehovam tribus Angelis comitatum

ani-

—

*In Talmud. Maſech. H)2 cap. IL. ** Ad cap. II. Malach. ** Se-
מסם‎ ult. .

ת
0*
ח טז
שחו

Dientian
זונת‎ cert
0
6113 (
wone
1
וו‎
6
סה
men ₪‏
הה
tucdinem‏
ſibi 8‏
men \)‏
Pluribus‏

ו .10

אא

מאץ -

3ו
Catus
chriu
utium
גז חל‎
Win⸗
ת‎ 0

—
7

)

ע
וכולם
ק תו

הס ת
6

100
ה

י

Mlegoria
1ל‎
ו‎ die
Od ſonum
4/ 7
ו‎ in

נותם

fuit ך‎

ו
+
סא
Mo..‏ וו
י
”!6%)2& ודו
ץ quo‏ ,

comitatum
ת‎

מ

FPREFATYIOCO. -

animam petüſſe, 0ט11‎ ſi comparabimus cum Apoſtolo ?
* ם‎ 26 MXανπ αεαανσσ½„ סד‎ αϑQaàê,NMsο יסדפ6 162ס =4660 סווסאשו ש‎
6הו ו6שכ לפוקס עוסוסא 006ע(סד6 אש 6046 0506ש1ן שסד וסו‎ ₪78
'6פֶ ו60 [0וודושים | ,והו5‎ Magnam 0010 reperiemus conve-
nientiam præter quod Talmud 06 anima Moſis quicquid hujus
fuit certaminis commemoret cum Apoſtolus illud de corpo-
re dicat. Atque ש 66 סום‎ 7999 ſimul obſervo quod egregie
צס‎ illa, quam Talmudiſtæ Angelis & Diabolo in hominum
morte functionem adicribunt pateſcat, quorſum Lucus cap.
XII. 20. tendat quando dicit 8000 , שסש עועפט|ר ץוד ודאטץ וד ודטסד‎

anarrovoa סתש‎ 6 , Deſipiens hac nocte animam tuam repetunt
abs te. Quod denique 1 ad Cor. III. 14. dicitur ſi cujus opus

arſerit, detrimentum patietur, ipſe autem ſervabitur ita =גז‎

men ₪6 4ס‎ oρ, Rabbinicam certe cxplicationem requirit,
alludente illic Apoſtolo ad antiquiſſimam Gentilium conſue-

tudinem; qua Parentes traditos Sacerdotibus liberos eosque
ſibi ab his reſtitutos, ne vivos comburerent, in honorem ta-
men Molochi per ignem traducebant, quod ſacrificii genus
pluribusdeſcribit Maimon. ** Deus autem 1. O. M. Deut. 18.

לא ימצא בך מעביר בנו ובתן באש וא .ו
Ne invenitor in te, qui traducat filium aut filiam ſuam per
ignem.
16 circumciſo autem quod Apoſtolus ז‎ Cor. VII. 18. ſcri-
-סץ Circumeiſus qui‏ , שכפשדסות67 וש enXn‏ סוד י69שו סדוסח 2? bit‏

04035 ne præputium attrahat, גז‎ comparatum, סת זט‎

clarius quam ex Rabbinis intelligi poſſit. Quid enim 68 præ-
putium 4202404457 Talmud inquit, pelliculam artificio quo-
dam ita retrahere סט‎ videatur haud quaquam circumciſus.
Quod inter Judæos qui facit, fœderis divini cum Abrahamo
initi contemptor audit nec habet partem מ1‎ ſuturo ſeculo
| משך

*v. 9. * Hikot עכוםם‎ ſeu 46 1800018 cap. 6. . 3. ה‎

16 PREFATIO.
משך ערלתו לבסות המילרה המסר. בריתו‎

של אברהםם אין לא חלק לעהב ; *

Qui attrahit præputium ad tegendam circumciſionem irri-
tum reddit 100705 cum Abrahamo percuſſum nec pars 61 in fu-
turo ſeculo.
Quod tandem Matth. XII. 32. de peccato in Spiritum San-
Rum legimus סד ע₪ פדט (שד04ול₪06 ש ודס‎ vν סיד 6 מדטס וושוש‎ 457
Talmudicum loquendi modum eſſe, neminem qui vel 3 li-=
mine Rabbinos ſalutavit fugere poteſt. Eadem reperis ver-
ba in hiſtoria ægroti alicujus, * qui filium ſuum ita allo-

quitur, da mihi panem & cibum illum interdictum ſin minus,

לא אמרול לך לא בעולם הזה ולא בעולם הבא

Non condonabo tibi neque in hoc neque in futuro ſeculo.
Atque hæc Vir Cl. ſufficiant, ſatisjam quanta Talmudis

ſit in expoſitione N. T. utiliras manifeſtum arbitror. Novi

non defuturos, qui barbarum reddi N. Teſt. ι°ναα tot Rab-
binicis in eo phraſiologiis objurgabunt, ſed ad objectionis
quicquid hujus eſt illa mihi in promtu reſponſio quidem red-
di natione Græcis, quibus ignotæ hujusmodi locutiones,
ſed purum tamen Eccleſiæ, quam non tantum Gentiles, ſed &
conſtituere 021ט]‎ , quorum Doctrinam Chriſti & Apoſtolo-
rum interfuit ſcire, ut Gentilium erat Moſis & Prophetarum
ſcripta non ignorare. Unde quæ eſt Dei circa verbum ſuum
providentia, tali ſermonis genere conſcribi voluit, quod cum
Græca ſimul & Hebraica ac illius affinibus convenientiam ha-
beat, ita ut nec peregrini Gentiles diverſitatem ſuſpectare
nec domeſtici Jjudæi Novitatem adſpernari poſſent. Neque
tamen hic Druſio alisque meum adjicio calculum qui illud

Evangeliſtarum 6 Apoſtolorum ſcribendi genus tanquam pe-
culia-

* פרקי אבות‎ cap.II. ** In Lib. O'r.

006
0 ho
201000
1
ה‎
ubi ſuifa
ו‎
füſenten
0
ת11‎
ת‎ 1
ludabiler
Vel ſole c
ה‎ c
qux Attic⸗
0 0
01 סט‎ |
005 ac
00 ץ‎
130%]1\ (
%םףימ\\\ת‎
לת‎ 40
ף‎ ſe
!וֹ(ןט&נ?וֹ&ס‎

ל 2
א %%
ctiam ibi‏
n‏ ג
ג

—
"

מן!
של אנ
irti.‏ סול
fo⸗‏ 10

ititucn dan⸗
מו וד י‎
ה‎ li⸗
1 er.
חו‎ 3 allo⸗

[ אאו

0
1
0. Nori
6 tot Rab⸗
Ojectioris
guidem 0
]06
1 04
? 00
ש\\)'.טסןןקסן‎
י‎
quod cum
ו‎
ס}ג&סס}ט)מ‎

.- ; סז 47 ק ת

culiarem Lingux Græcæ Dialectum, à Græca communi ut
Gallica hodie à Latina & Chaldæa olim ab Hebraica diverſam
ac neſcio quibus Judæis inter Gentes habitantibus uſitatam

exiſtumant. Præterquam enim quod nemo veterum vel

tralatitiam iſtius modi Dialecti mentionem faciat, ססת‎ certa,
ubi uſui fuerit, regio oſtendi poteſt. Sed qui plura hujus 1
1010 cupit Cl. Salmaſium " conſulat, qui ſoſidis hanc Dru-

ſii ſententiam refutavit argumentis.

Quod 44 eruditam vero aliquorum hujus ſeculi operam
attinet, qui multa N. T. loca צס‎ aliis atque 115 Profanorum
ſcriptis illuſtrant, operam certe non proficuam mmus quam
laudabilem judico, modo ne Hebraiſmis in N. Teſtamento
vel ſole clarioribus locum diſputent. Ut enim magnus illo-

rum ibi cumulus eſt, ita nec inumeras inveniri locutiones
quæ Atticam ſapiunt eloquentiam infitior. Conſpectui Vir

Cl. ס1ת‎ ipſe nonnullas ſiſterem, quas מ1‎ proprium hic & ali-
bi uſum notavi, 100 quia patientia mihi tua jam abuſus -וץ‎
deor, ad aliam igitur quicquid hujus rei eſt occaſionem reji-
cio. Verbulum de voce שופ"‎ pro congredi non
Poſfum quin addam, atque cur Hebraiſmum גס 1ו1‎ non-

nulli quærant ratonem non video. Quamvis enim Heb-

ad amuſſim reſpondeat, tamen quod ſæpius in 0‏ ידע
quoque ſenſu apud Claſſicos occurrat phraſin ergo Græcam‏
=גא שא Alexand.‏ מז eſſe, dubium non eſt. Ita certe Plutarchus‏
% יד' 149"010 עשד Et alibi‏ .מעטחקשת טסקשע ס70 אאושוט =νο‏ שהל
incongrue colligo multos‏ מס סטף Ex‏ וע יאו טס ים ו9

etiam ibi Hebraiſmos צס‎ ignorantia Linguæ Græcæ ſtatui, ubi
revera מסם‎ ſunt.

Vale Vir Clar. & amore ut ſoles tuo me complecti perge.

25 Muſeo 13. Calend. Aprilis.
ססכ כזס‎

C(c) Vides
* De Helleniſta.

18 PREFATIO.

Vides itaque B. L. quomodo ſacer Codex, à
Theologo diurna nocturnaque manu tractan-
dus, plenus ſit phraſibus à genio noſtrarum Lin-
guarum Europæarum diverſiſſimus, ut ille
demum obſervabit, qui textum Originalem
Bibliorum Sacrorum, à Capite ad calcem per-
legit, quod qui non fecit illotis manibus, pro
ſacris roſtris dicit, & nunquam ad ſolidam eru-
ditionem Theologicam perveniet, indignus

itaque cui vices ſuas committant Paſtores, aut

quibus manus imponantur, quod tamen non

raro fit, in detrimentum Eccleſiæ Jeſu Chriſti,

quando enim tales porci 86 ſimiæ, qui verba
tantum poſtillarum exſcribunt, per Genitivum

aut Dativum, סט‎ cenſor doctus loquitur, in-

trant in Eccleſiam, nihil credunt, quam quod
ex Scholaſtico ſæpe Syſtemate hauſerunt, ita
ut etiam vitia typographica memoriæ mandata,
pro veritatibus vendant, & contradicentes non
audiant, contemnant, fugiant, & cane pejus
& angue fugiendos doccant, ne ſuas Hypothe-
ſes corrigere, & errorem agnoſcere cogantur,
qui tamen facile deprehenduntur, quando in
contrarios commentatores incidentes, non raro
contraria docent, cum ſemel Scholaſticum
Syſtema egredi, & in graviora ſe intromittere
cupiunt, licet vulgo contenti ſint, 11 ſuas con-
010

00
ſempet‏
0
ו
olloca.‏
fortun‏
ר
חו
ו
0
ו
ח in‏
שסו
Krum!‏
4
\ חו
Vertit.‏
10
0 א&})
ת
ſ‏ 04

0

—
וֹמ\)וֹץ .
bitum‏
ק וו
ף
0 2

0
1
umlin-‏
ut 6‏
ה
ו
סך , ו
dameru-‏
ו
aut‏ , ₪
non‏ סה
א ההתו
&לזסץ "1\11
שמוחס
in-‏ ה
&?}ג\ף ג
, וז
ת
0 ם
me Peſes‏
one-‏
Walllll‏
00
0 0
י
61'6]]}ש160

.- . .0 ת ת

ciones ſingulis' annis repetant, & ita circulum
ſemper eundem volvant; Ne jam dicam
36 tribunali, quem ſibi crigunt, quando ipſos
fortuna, cœca סט‎ plurimum, in altiore 0
collocat, nam ignorantia pertinaciam, &
fortuna favens ſuperbiam pariunt, taceo quod
ſubtiliſſimus ille Eraſmus Roterodamus, Humi-
litatem & humanitatem, Eruditionis, ſed Su-
perbiam & moroſitatem Ignorantiæ comites
eſſe doceat, in illo Libro ex quo nonnulla ex-
cerpemus, & quia memoriam ſeculi fugiunt,
in apricum producemus, & ad finem noſtrum
propius accomodabimus, 0 quo Lectorem -סם‎
ſtrum remittimus. -
Allrliam mentem 10160116 Doctiſſimo Scri-
ptori hujus Epiſtolæ, facile quilibet animad-
vertit.
Sic noſtris Auditoribus ſolemus commen-
dare, non nudam Syſtematis Theologiæ Lectio-
nem, & acquieſcentiam in puerili punctatione,
ſed ſtudium Exegeticum, quod Linguarum
ope acquiritur, adhibito judicio ſano, & pia fi-
)0 2 dei

Videatur 06 hoc luporum genere Doctiſſimi Grævii Oratio in O-‏ א
bitum, Incomparabilis Theologi Scripturarü, Præceptoris Opti-‏
mi Parentes mei, Franciſci Burmanni, S. S. Theol. Doct. & Prof‏
Academia Celeberrima Ultrajectina. ? Vide Diſſert. IL. quæ‏ מו
Agit De Conſtitutione Talmudis.‏

- , pREFATIO.

dei Analogia, ut iterum hæc requirunt, lectio-
nem non unius Scripturæ Capitis, ſed totius Sa-
cræ Scripturæ, quod quam raro fiat in Acade-
miis, nemo 61 qui ignoret, quod quomodo in
Gymnaſio per Dei Gratiam correxerimus, eru-
diti nonnulli Auditores, teſtantur, & nos plu-
ribus declarabimus, in fine hujus Præfationis,
non oſtentandi cauſa, ſed quia per ſecutiones -טן‎
ſtum dolorem exprimunt, & Apologiam ex-

torquent , 6 Profeſſor diligens & 0615 |

cavillis Vulgi altior eſſe deberet, ſed veritatis &
fidelitatis comes eſſe ſolet invidia, סט‎ dici-

tur, Veritas alapam parit; quæ autem nos

confirmandæ Epiſtolæ ergo ſumus ſuperaddi-
turi, videri poſſunt , quando non ut criptor,
Rabbinos cum Talmude, ſed ſolum Talmud
his ſuppoſitis & approbatis, Chriſtiano modo,
aliter enim à Theologo exſpectari non debet,
commendabimus. Cum itaque ſanum conſi-
lium Auditoribus noſtris, quibus præcipue ſcri-
bimus, hæc Epiſtola præbeat, non mirum eſt nos,
virorum doctorum vellicatione accedente, pe-
tito ipſius qui eam ſcripſit, noſtram volunta-
tem adjeciſſe, atque ad Clavem hanc eden-
dam, acceſſiſſe.
Et 06 tandem parata 6 Clavis Talmudi-
ca Maxima, qualis inter Chriſtianos nondum
0ס הש ת 7 0

!וֹ%!)טזץ
ו
וו
[ס
)?1\/13%1
0
6סם

/
7
ו
eſtaur‏
ו
001
ו
11
וו
n‏ ת
Go‏ ת
ו1
וום
ש
אָל;/ 0
ו
וא
7
7

ת
Acade-‏
nodo in‏

-
:\&\ק ו
ה
ש 06
6 ג

₪. |

N.‏ סגז
00 ז

105 תוסז

»26)11־81?
ך
modo,‏ ם
n ebet,‏
0 1
ne ſcri⸗‏
meſt 5‏
ente, be-‏
Volunta-‏
0

ווז
ת
ש.

צ ה ג השס ד4תע P R‏

prodiit; Conſtabit autem ex III. Tractatibus,

rariſſimis hinc nonniſi Eruditiſlimis cognitis,
utiliſſimisque, 44 Dialecticam udaicam, ſine
cujus Lectione fruſtra Talmud legis, Judaico
Magiſtro uteris, aut cum Judæo diſputas ri-
te cognoſcendam & II. Diſſertationibus & Præfa-
tione noſtra ס6‎ facientibus, de quo ſtatim plura.
Primus eſt, doctiſſimi quondam udæi, R.

4 , 66 ססם הליכות עולם Joſuaæ Levite‏

mundi dictus, quem cum non parvi nominis
reſtaurator, ſtudii Talmudici, Celeberrimus ille
Conſtantinus; conſtantiſſimus ſtudii Talmudi-
ci cum Theologia amator, EEmpereurius, -סד‎
₪5 & verſione illuſtraſſet ſub nomine ClAVIS
TWAl MVDICDXE 1634. in 0ז‎ elegantiſſimis
Typis Elzevirianis edidit; De quo ita Buxtor-
fius in Bibliotheca Rabb. p. .ק‎ ed. Franeq. 1696.
in סשם‎ Taber eſt introductionem facilem in Tal-
mud prabens, explicans rationes loquendi Do-
Ktorum Talmudicorum, modum diſputandt, ob-
jectionum & reſponſionum, 65 ſimilta plurima,
quæ ſpecialem habent uſum apud Talmndicos.
Mantux in 470 Anno .נו שמח'ה‎ Chriſti 1593. 66
Savionetaæ Anno 3z. Chriſti S. Author ejus
R. Jeſchua Hallevi Hiſpanus, qui Toleti vixit,
Anno Chriſtiidév. Librumhunc de novo nuper
recenſuit 09 verſione Latinad Doctiſſmailtlußtra-

21 PRMFATIO.
it, Amicus noſter Magnu, D. Conſtantinus

LEmpereur, Accademia Leydenſis, Profeſſor

Celelerrimus, ſub Titulo Clavis Talmudica,
complectens Formulas, loca Dialecticaé& Retho-
rica, priſoorum Judaorum, NB. qua nulli ca-
rere debent, nec poſſunt, quicunque feliciter in
Talmudicorum criptorum Lectione progredi
69 verſari cubiunt.
Secundus Clariſſimo Chriſt. Henrico Rit-

meiero vitam & lucem debet, , 6 Celebris

Rabbini Eliakim Panzi 1408770777 מפתח הגמרא,‎
ſive Clavis Gemarica, quo nomine illum etiam
à priore libro dictus Cl. editor & commentator

diſtinguere voluit: Quæ prodiit Helmſtadii

1697. in forma eadem Quarta.
Tertius priorum ſupplementum vel viæ dux
& ad eos gradus eſt, & R. Moſche & clarius
אס‎ præf. משה בא'א מהריר דניאל ש'מר אהטן מלמר פק'ק.‎

: זאלקון‎ auctorem agnoſcit, quem mea verſione

& notis illuſtrandum ſumſi, quia hac veſte ad-
huc carebat, & ſine hac mea ope ad æternas te-

nebrasrelegatus fuiſſet, Chriſtianis זט‎ plurimum

in rebus Judacis negligentioribus, eum ignoran-
tibus, Judæis verò non æſtimantibus, qui proli-
xioribus potius explicatonibus Talmudis gau-
dent, & propter quotidianã oralem traditionem

Talmudicarum explicationum, hoc compen-

00 no
0 qua
edit fu⸗
ui
4,|
iderm
מתוס‎
1
1
י‎
0
0600[
imptel
אס‎
ס0‎
intorn
ף‎
ול‎
0
preſtit
ו‎
ſum \
.ז־?)טף‎
וו‎
-5
0
1!1311;,);

7
0
0
Retho-‏
-4ו
in‏ ווס
%&װ;)סזל

Nit-‏ ה
elebris‏
ננחח הו
metiam‏
nentator‏

mſtadi

י
י
מש כא'א
0
eſte 1.‏
ה
urimurn.‏
gnoral⸗‏
i Prol⸗‏
ג 06
סו

compeh-
00

. 770 2 מ ת ,
"כז שלמרה egentibus hinc amantibus‏ מסם ס1ם

16 quo ita Buxtorfius Bibl. Rabbinica p. m. 7i. ex

edit. ſupra dicta, continet varias diſputationes
Talmudicas Author chlomo vel Salomon .4=
ria, ſoriptus recens, ſuper בבא קמא חולין ביצה‎ ,
idem Auctor etiam ſcripſit חכמורת שלמה‎ ſuper
omnes Miſnas.
Et R.Jonæ קיקיון דיונה‎ quẽ ante paucos Años hic

recudi curavi, ſumtibus R. Siskind, eſtque Com-

mentarius Talmudicus, ſuper tractatus Talmu-

dicos ביצרה חולין בבא קמא‎ quod 1060 refero quia

16 ס6‎ Buxtorfius in Bibliotheca Rabbinica nihil,
impreſſus autẽ in Typographia mea שבת תכע ל'ק‎
cujus compendium exhibet תחילת חכמה‎ Liber
optimæ notæ impreſſus non adeo pridem Amſt.

in forma quæ Octava dici conſuevit. Et neſcio

quot Libris majoris molis, Chriſtianis inuti-
libus.
Quãa in סז‎ 11 quid publico dignum & utile
præſtitero, Deo gratiæ non mihi habendæ erunt,
qui ס4‎ ineunte ætate ſenſi inſtinctum & impul-

ſum ſingularem literas Orientis & in iis præci-
pue Talmudica penitius intelligendi & eruendi,
lam vero docendi & exponendi.

Cum autem præterea obſervarem, vel ideo
ſtudium Talmudicum contemtum jacere, quod
malignius quamoportet de Talmude vulgo ju-
iecc-

24 . P RW FATZO.
dicetur, & Gente Judaica, de hac quidem quia

converſio ipſorum vel negatur vel ignoratur, aut

etiam quia Officium hac in parte Chriſtianorum
non ſatis perpenditur, de illo verò cum quia 1-
pe ſimpliciter Talmud condemnatum eſt, tum
etiam quia pauciſſimi ſciunt, quid ſit Talmud,
ubi benè vel malé, vel an מ1‎ totum malum &
ad orcum ablegandum, placuit geminam adji-
cere vel potius præfigere diſſertationem unam
de Talmude, alteram de Converſione Judao-
rum, ut Lector noſter סס‎ magis 06 5 quod
præ manibus eſt, utilitate inſtituatur, alium-
סט‎ adhuc præjudicioſum informare poſſit.
Tandem quia de intentione noſtra Librum
סוניות התלמוב‎ edendi, vertendi & notis illuſtran-
dò aliquis malè ſenſit, judicavi me non inepte
agere, ſi contra malevolum illud judicium,

verba Magni May apponerem אס‎ Ep. o. d. z3.

Martii ad me data: Ubi ſic Vir Doctiſſimus;
Libellum מוגיורת | התלמור‎ dignum omninocenſeo,
qui & recudatur 9 Latinè transferatur, ut
Talmud rectius intelligatur, 5 phraſes N. T.
סוהס‎ 6 explicentur, 060 Lightfootus alii-
que Doctiſſmi Viri ad oculum monſtrarunt.
Trilem nobis operam navavit Conſtantinus

LEmpereur in procurata Clave *1 41009000

Chriſtophorus Henricus 107‏ 69. הליבורז עולב)
0606 -

| 00

17
10
ים

סו

התלמול
לו

]
0 8

ת -

01
ת
90
י
mine ₪‏
, ת
0
ןװ[ 1
להו
Virisdo⸗‏
ות?
10 &װט

חש&]ג » /

)}66.]15 |

guia‏ ח1
דא
norum‏
-נו
tum‏ ,
Amud,‏
Alumm &‏
un 44‏
מוגחם |
»0&!#%[
8 +
- ,
.*
Librum‏
ו
וסו ך
1dicium,‏
00 7
ונמו
706672]6%
tur,‏
וו
דל
וה
י
M-‏ וו
1

mreierus, in Clave Gemarica R. Elialim Panzi
Rhodingini, verſtone Latina & Notis illuſtra-
ta Helmſtadit Anno 1697. 0070 tantum quater-
nionibus conſtante quæ forte adjungt poſſet
לסוגיות התלמור‎ 46 jam impreſſis jadico, ut par eſt,
bene, 7060 enim 06 bonis VEiris male judicare par
T⸗ quibus ſua ſomper conſtat ratio, licet alios
lateat, praſertim imperitoc.
Ut autem correctio סס‎ eſſet accuratior, primã

dedi Juveni Ornatiſſimo Dn. Chr. Frid. Heßlin- .

gio Windecc. Han. Paſtoris quondaejusdem 1קקס‎
1ם‎ fideliſſimi filio & Nepoti doctiſſimi quondam
Eccl. Germ. Ref. Paſt. & Conſiſtorialis D. Theod.
Schlemmeri, cui & defenſonem Clavis meæ ſoli
concredidi, quam ille An. iA. d. 24. Jan. in ſpeci-

mine feliciter & mirantibus Auditoribus ſuſti-
nuit, ſecundam cum illius reviſione mihi ſu-

mens. Quam operam ita executuseſt, literatiſſi-
mus Juvenis Auditor & domeſticus in paucis
charus, ut ſine ulla difficultate eum hiſce, aliis
Viris doctis commendare daan tanquam di-

gnum, qui vel curam Nobilium juvenum, vel

Typographiæ celebrioris in ſe ſumat, det ipſi
Deus portò ſanam in corpore ſano mentem, &
ardorem quo fertur in generoſiora ſtudia conſer-
vet, faciatque ut familiam triſtem in priſtinum
decus extollat, quod eum, ſi Virorum Doctor
. . )0( rum,

16 | PREFATIO.

rum, quo dignus eſt favorem nanciſc atur, præ-
ſtiturum eſſe, nullus dubito, & calidis 4 Deo -סץ‎
tis præcor.
Verum ne quid prætermittam quod huc
pertinet, etiam Libros מפתח הגמרא 66 הליכות. עולם‎
m paragraphos diſtinxi, במנועגקן‎ 5 de
diſtinctione udaicorum Authorum in Capita
& Libros, ſequutus methodum, Viri inter Theo-
logos poſt Coccejum facile principis ]1

ש

ALTINGII, Henr. Filii, Profeſſoris olim Gronin-

gani nullis non laudibus ornandi, quam is obſer-

vavit in diviſione Grammaticæ Hebraicæ, qua

de Capitibus & Sectionibus minus ſollicitus, to-
tum opus memoriæ cauſa מ1‎ S. Sphos divifit,
quem ordinem ſervavimus in com pendio illius

mandato Procerum in uſum Scholarum‏ .עלו
Hanovienſis & Solitarienſis edito in 8vo, ,5‏
uſum oſtendimus in Collegiis domeſticis &‏
Exercitationibus Clar. Rhenferdii Grammaticis‏
Gen. I. & Pſalmum 1. in quibus praxis & me-‏ 24
thodus Gramm. Altingianæ exemplis illuſtra-‏
tur, ubi ſimul in præfatione, vero Philologo‏
ad altiora pergendum eſſe demonſtravi ea qui-‏
dem Divini Numinis benedictione ut ſtatim‏
Collegium Philologicum ad Jeſaim deſidera-‏

tum fuerit, in quo phraſes S. S. examinare ſo-

lemus, eo cum fructu, ut jam inde kerun
7

| /0124&0?!1

הא"
א
ת
מ , 11

- 0

%}605!” 1

Altingi

Cations.
ת‎
ה‎
ctiam ו‎
סוק‎
ו' 0ס‎
1!;!7%:12
urori tu.
ו‎
0 ו‎
]76/#4//5
ו‎ r
”%\מ”ז]]‎

70 שו

ו [

ל?
7

שוס

ו
מפתח המו
שחו
ה
ter Theo-‏
MoO!‏
1Cronin-‏
00
ג 2
-0 0
ו
ilius‏ סט
ו
chjus‏ סו
ה
6
יאטוטו\ ,
Philologo‏
ף 61 וץ
ſtaum‏ 0
geliderr‏
minale "‏
ם ;
ת

PREFATIO. 37

204 Miſnam, imò Gemaram perrexerimus.
Ne autem ſilentio premamus 005 , quorum
inſtinctu res Hebræorum 4040 culmen perduxi-
mus, מסם‎ erubeſcimus dicere, methodum He-
braica docendi nos ex סעס‎ Viti Clariſſimi ש שי‎ <

740077 Khenferdiis, quondam Magni Zacobi

Altingii amanuenſis, hauſiſſe, & literis ſub vo-

cationis noſtræ ad Profeſſionem Ling. Orient. &
Hiſt. Eccleſ. in Illuſtr. Gymn Patriæ, ג‎ Viro Do-
ctiſſimo, ad Reverendum patrem datis, cujus
ctiam hic fideli educationi & informartioni
plurima debemus, confirmatos fuiſſe quan-
סם‎ Vir jam morſibus Momi ereptus ita in fit:
Itaque igitur tibi, Vir Lenerande, & lectiſſimæ
uxori 1704 , hanc PEilit ſtationem, שלל‎
veſtræ honorem 09 decus, ettam atque ettiamex
animo gratulor, atque ut hac veſtra gaudia per-
Petua ſint, 69 ſtorentiſſimo Filio diu fruamini,
voveo atque opto. Is, ſi 60 pede, quo cæpit, quod

deillo ſperare zquum eſt, perrexerit, & earum

literarumſtudia, quibusjam probe eſt excultur,
Pporro non intermiſerit, maxima mihi ſpes eſt,
Jore, ut non tantum Illuſtri Gymnaſio inſigni
Ornamento, ſed & toti Eccleſiæ ad veritatis 06
ſolidiorem cognitionem 09 defenſionem ſit 42771
mento. Quod ſi enim Ampliſ-. Senatur veſtri
auctoritate, ſuaſas item & conſiliis Ciariſ. ס77‎

. ו
-ס4
4
: 2

0 orum 69 Paſtorum, , 5 bperduci poßit, ut
Cvmnaſii veſtri cives 0 ordine 09 ſevera le-
ge proficere velint, ſi in quam prius hiftoriam
zam ſacram, quam prof[anam, Linguæ Latinæ
elegantias, Gracasitem Hebraasqué literas 4-
diſcant, quam ad gravtora ſtudia animum ap-
Iant:⸗ Newvero brevi, ni ego vanus augur

ſim, fiet ut longè etiam non veſzrabantum Toho-

/

א

1 89 vicinarum Eccleſiarum faciem videa-
tig. Hac enim illa ſtudia ſunt, qua non tan-
zum ad ſublimitores diſciplinas rectam viam
nperiant, muniuntut“; ſed adoleſcentiam

oblectant, 09' ab otio & pigritia, ad ſedulum

Taborem & Diligentiam impellant. Quod ſi

itaque iunctis conſiliis, ſtudus, operis, 77 aga-

tur: mirum ni brevi ſchola veſtra ita efforeſcat,

ut aliis florentißimis palmam dubiam faciat.

Sed de אס‎ alias, ſi Tibi ita videbitur, pluri-
bus. א מום היה. י.‎
Quod juſtum conſilium cum ita utile vi-
derimus ut quemadmodum ſub adventum יסת‎
ſtrum ex Belgio neminem ſtudioſum Bibliis He-
praicis inſtructum vidimus, ita jam nemo fere
hic iis careat , 87 non delicietur, non mirum
quod ejusdem conſilio de edenda Clave Talmud.
uod is proponit in præf. ed. 2. Exerc. Gramm. ad
Gen. I. & Plal.I. Paruerimus quando ita 11 fir:

04

00 qt
קו‎ tot
0
ſmilid
twj, ſor
ſonden

00

, שו

0
0
let, &‏
partime‏
. ת
סת
ת עים
8
)6 ף

-.7

habe‏ וז
01
למר 00
11
..
ת

.0
le-‏ 4ו
וו
16
-14
aß-‏ וו
וו
- ו
114
ו ₪
centiam‏ [
ſadelun‏
0
7] 1,
6461] 20?6?
2
לון,,

ו 6ו
ו
6תומ

0 0

ו שװ'\וֹװ; 1

ך
תם

!&ש

- תמ תפ‎ 770 29
QOuid quod ad perficiendum ſtudtum Hebraum,
poſt tot Clariſimorum orum labores nihil
aliudrequiri videatur, niſi ut eadem methodo,
ſimili Analyſicodex aliquis Talmudicuns explice-
tur, fornnulis omnibus probandi, objictendi,re-
ſzondendi, excipiendi & . accurate annotatis,
carumque uſu ex ipſo textu 0 09 mon-
pato * Teſtimonium pro Clave noſtra Tal-
mudica Maxima, quo melius מסם‎ deſideramus.
Hoc autem ut fiat quod Clariſſimus Vir vel-
let, & mihi ſæpius commendavit, partim ore,
partim etiam calamo doctiſſimo, neceſſum eſt,
prius Clavem Talmudicam confici, quæ cum
nondum plenè edita ſit, uſum ejus præſtante
הליכורת עולבט‎ vertente LVEmpereurio, inprimis
ſi ei accedat R. Eliahlim Panzt Npan מפתח‎ Cla-
vis Gemaræ quam Clar. Ritmeieri verſione
illuſtratam vides, ut finis ille ג‎ Rhenferdio inten-
tus haberi poſſet, eosdem denuo recudi curavi,
addita ſupra memorata Phraſeologia Talmudi-

ca א6, 04684 סוגיורת . התלמור.‎ more loquendi Tal-

mudico, quo סוגיה‎ non tantum utilitatem ſed et-
iam uſurpationem, ſeu phraſin notat. Rebus
paragraphis convenienter diſtinctis; ! 5
inſuper Indicibus necefſariis. .
Verborum,‏ .1 ו
II. Rerum,‏

(ch z Qua-

30 PRFATYLO.

Quarum utilitatem alias oſtendam, in ſpeci-
mine Gemarico, quo Tractatum Gemaricum -סט‎
liorem, in Textu originali exhibebo, & verſione
acnotis illuſtrabo, ſingula regulis Clavis 7204 1 41-
mudicæ illuſtraturus, ut regulis accedat uſus,
quemadmodũ de regulis Gramm. Altingianæ, ſu-
pra monui. Quod opus promiſi, in opuſculo huic
ræludente, cui Obſervationum Sacrarum Li-
Hri I. nomen feci, quod quaſi Clavis prima, &
rodromus hujus erat, סט‎ ibidem in præfatione
gere eſt, quodque inſtigante Clariſſimo Bier-
manno S. S. Th. D. & tum Profeſſ. Herbornenſe
incæpi, & jam continuo.
סט‎ autem felicius officio meo defungerer,
cum ſcirem præter 7 , Empereurii etiam alias Edi-
tiones Clavis illius circumferri, asdem conſului,
unde natæ ſunt notæ fini columnarum additæ,
quæ totidem ſunt variantes Lectiones, aſteri-
ſco vel ubi neceſſe literis a, b, c, & c. in Textu, &
fine columnarum notatæ ut pagina 32. in fine poſt
אס 430101 מצורף‎ vet. 6016 לזה‎ , 66 pag. 0. סק‎
לרביםם תוו[טם4ססץ פירוש‎ 661010. pro הלשון‎ po-
ſuimus הדבר‎ 164 tamen, ut more Criticorum 1 6=
Coris in arbitrio liquerimus utram Editionem ſe-
qui velit, & ſic p. 4. pro הרביץ ברכיםם‎ vitium pro
רביכם‎ n ſubſtituimus והרביץ התוררה לרביכם‎
& ſic 41115 centenis locis, de quibus videatur opus
ipfum. Tan-

אז
editionis
הם‎
0
Altera ee
הס‎
י‎
,][!קךצס}‎
ileruit
landem
6
כר‎ qn
1 0
ו‎
0
ט
ה
,0!0]6})
?
ו
ף
ס%}חבוֹ?
א
ו
0 /
ה
לה

ו
1
ז
-1תו
סו
01
האה
ו
-ות 0
ה

ungerer,
ו‎
0
4 ־8]%61'1‎
חא‎ ( 0
ה‎
'(אָ‎ ?0%.
הלו‎ ]0
תו‎ 1"
תוס‎ ₪"
תונו‎
דג'ן ת‎
0

Tan-

PREFATIO. 0

Tandem & 0ט111‎ negligi מסם‎ 06006 p. meæ
editionis . videri poſſe à Cl. LEmpereurio omiſ-
ſas fuiſſe duo & dimidium folia veteris הליכות עולם‎
adeoque magnam particulam quam autem, ex
altera editione qua præcipue uſus ſum in folio,

cum יבין שמוערה‎ curante R. &chelomo Elgaſi, qui
& alios XII. Libros ad illuſtrationem Talmudis
ſcripſit, & ſuo שמועדק‎ totum Mehardik
inſeruit, ſupplendas eſſe primum putavi, ſed
tandem epichen הו‎ udaico exemplotranspo-
ſitas eſſe, vide ibidem ed. Ven. in השצ'ט.!ס)‎ ſolium
uſque ad כ'ז‎ excluſivè, manifeſto indicio, nihil
uſque quaque perfectum, ſed omnibus rebus hu-
manis aliquid deeſſe.
Quæ quidem præfaminis loco dicta ſufficere
oſſent, niſi hac occaſione, APOLOGIA, La-
borum & Typographiæ, magno ſumtu majore
dolore, erectæ, facienda fuiſſet.
Putavi itaque B. L. te אס‎ hoc labore, jam vi-
ſurumeſſe, quomodo horas noſtras impendere
ſoleamus, non otio & ſilentio veluti pecora eas
tranſigendo, quod agendi genus, puerilis, adole-
ſcens, & Juvenilis, multo magis Virilis noſtra
ætas abhorruit, vide hanc in rem Indicem labo-
rum noſtrorum, non famæ aut oſtentationis cau-
ſa elabente 8 -14ל1.מ‎ ſed in gloriam Dei immor-
talis & confuſionem malorum editum, & 0

16

PREFATIG.

hic ſuffuciat, cogita concatenatos labores,
95 autem tolerandis vix corpus amplius ſufficit,
hinc non mirum quod quæ dã aliis reliquerimus,
quod ex duplici munere non ma-
uctus, velemolumenta potius car-
fuit, quæ redundarent in eum,
naret, quos Thbi
סומ סץ‎ introducti, 0
87 Hiſt. Eccl. adhiberi
87 ita 12.. ab hinc annis
Peculiaria ne
unt, nihil -ק‎
Typograbhi-
lum offenſionis mul-
Nam סט‎ hoc ſeme-
tempore, habui, ma-
ivatiſſime, VIII.
Martis Practicum, ut Jovis
um Hebraica-
is Teſt. ad ve-
JEſum contuli
eglecto, ſed -ס‎
סח6ת-ס‎ 00

ovis & ץ‎ 6-

idꝗ; eo facilius,
jores, ſed tales 0
pere, talia datum 1
qui unam tantum ſpartam exor
Lectionum, ab eotempo
hic ſtationi Ling. Orient.
ibus Ioquuntur,
re tranſivit.

.

coœpi, plur
nulla hora ſine labo
memorem, noruntilli qui me nor
blicorum vel privatorum
am Orientalem, lapidem 1
torum ſuffuratam fuiſſe
ſtri Fſtivo, ita 0
ra VII. Biblicum, pr

laborum

tutina ho
סוס‎ diebus Lunæ &
& Veneris eadem hora Antiquitat
rum, qua occaſione
rum Antitypum
præcipuo interim
loquater habito,
cui horam IX. 2
neris, impen
blico d. Lun. Mart.
ca Theol. & Phil. סוק‎ gem

Typos Veter
Chriſtum
Collegio nonn
nempe Didactic
bus Lun. Martis, [
: Clauſo labore pu-

dere ſolui

t. Jov. & \ .נס‎ Lectione publi-
ina Profeſſione, i

horaX.
vomeiie
lympoß
lere 01
ו‎
ח1‎ 6
סאת‎
וע‎
ההד‎
mminaton
eyentu
ם‎
ו‎
. שסת‎
ו‎ 8
| מס‎
וע
comme‏
8
ץ!סוֹ][ז
Promtu⸗‏
ו
מושו
ו
0
4/6;1/
?

qui⸗‏ (ל
1
י
onma-‏
0
0
ק1 וח
0 , 4
Adhiberi‏
caunis‏
ne‏ גווגו|
-ות
-וו
0 ו
leme⸗‏ 00
ma-‏ ס
ſors‏ זו,
וה
ה ſt.‏
ר
uß‏ 0
0]

סטף'ך'}ן 01

1

33 0 17] ק ע

hora X. ad XI. matutinam. Nec ipſum tempus
pomeridianum, quod alii luſu, intempeſtivis
ſympoſiis, & ſomno, ac deambulationibus, fal-
lere ſolent, laboribus vacuum habui, ſed, h. II.
diebus Lun. & Martis, Theol. Naturalem, ad du-
cCtum Clariſſimi Roellii, סט‎ diebus 1ס[‎ & Ven.
Philologiam Sacram, 1. e. Grammaticam &
Phraſeologiam Græcam & Hebraicam, tracta-
re conſuevi, horam III. Collegiis privatis Exa-
minatoriis ſive repetitoriis reſervans, quo cum
eventu, teſtabuntur dimiſſi ex mea ſchola paſto-
res digniſſimi, 5 Doctorali etiam laurea digni,
uos ſtudio nominare negligo. Nec interim in
Paſtoris & Conſiſtorialis munere aliquid inter-
miſi, unde de Typographia erecta & inde natis
laboribus nemo juſto Titulo conquæri poterit.
Diſputationes mitto, publicas & privatas,
commercium literarium מסם‎ adeo infrequens.
Sed dices, quid ergo opus fuit his, ſuperaddere
1 Orientalem?: Reſponſio in
promtu eſt, miſer ſtatus reliquarum Patriæ Ty-
pographiarum, & raritas apud Francofurtenſes
eorum qui מסת‎ quidem, Poſtillas, ſed Philolo-
gica ſuis ſumtibus recudunt, vel etiam noviter
edunt, de סטף‎ 5 Deinde deſiderium Orien-
tales Linguas propagandi, unde ſi quid hic pro-
ſpero eventu caruit, non mihi, ſed ab co tempo-
)6( 0

44 ק ע ע‎ FATIO.
סץ‎ invaleſcenti pernicioſiſſimo bello, ſed aliis
adverſis fatis adſcribi meretur. Nam ut recte
A. Artis ratiocinandi, 2 אס‎ eventu 06 diſpo-
nentis ſapientia, aut prudentia, non eſt ſtatuen-
dum. Nec omnino ignarum me fuiſſe, -סזג]‎
rum, docet Præfatio in Obſervationum 5 .-
circa ſinem, inde quæcunque edere ſuſcepe-
ram, non niſi cum clauſula, quæ inibi legi pot-
eſt promittebam, quæ ſatius eſt præmittere,
quam pluribus repetere.
ignorantiam mulforum in 11 ologicis, אס‎ pau-
citate ſubſcriptorum in Abarbanelis Comm. tam
diu deſideratos in Pentateuchum Moſis, Pſal-
terii & Obſerv. Lib. I. ut & קיקיון דיונה‎ ac R. Mo-
ſche שאלות ותשובות‎ aliorumque, 5 emtoribus,
ſi Poſtillam edidiſſem forte plures amatores ac-
cepiſſet.
Unde B. L. non mirare, quod Biblia mea
HEHelraica, cum 220719 Variorum ad modum 7 ſal-
terii & Spec. Biblici hactenus Iucem non vide-
. , : rint,

4 P. 3. Cap. אא*‎ Sect. V. p. m. 28 5. edit. Lat Lugd. B. 1694. in סשם‎
fuæ malè ſucceſſere;: ergo rationes 6 ſubduxit . 6ו3‎ paſſim diſcur-
ritur, imo ſemper diſcurſum fuit, guia ſemper hominer * 6

iniqui fuere. Cum enim genuinaz cauſas ignorent, falſas pro [06678

ratione ſubſtituunt. Quod ſane maxime 6 quadrat, quis enim
mihi perſuadere potuiſſet artis optimæ me viſurum eſſe peſſimos &

ad fallendum pronos 0100165 , aliorum invidiam preovocatu-

rum &c.

Expertusinterea ſum

0 ת
cunt, il‏
te molie‏
ſürum‏
ם
K‏

0
&'!וֹ&:סשף‎
1 m
nomen
Deo.
0
ס‎ ſe
00 7
7

ת |

Corriger
brandi,
conyerte
more ש‎
ז
ordinemm‏
₪ -
1

מס
ו

ſed alis
ut recte
ו‎
ſtatuen-
- , 0
ושיה‎
ſulcepe⸗
legi ס]‎
ד‎
ereaſum
, 0
ה‎
1
1
ו‎

mea‏ א

לממו

00 vide⸗
ם‎
— 7
i No klite⸗
Aſin Eſem-

- ת‎ 0 -
rint, ſupra enim & alibi etiam dicta ſatis oſten-
dunt, illa ideo non prodire, quia nunquam tan-
tæ molis opus ſine ſubſeriptionibus me aggreſ-
ſurum vel editurum eſſe promiſi, alias ſtandum
eſſet promiſſis, nam promiſſa cadunt in debita.
Et hæc ſufficiunt ſpero, ad oſtendendum
Cordatis, nam cum invidis, mihi res noneſt,
quos diu judicio Divino, omnia condanans, re-
liqui, me non temere Doctoris & Profeſſoris
nomen accepiſſe, & cui cupio mori, vivere
Deo.
Sed dicet hic Momurs, quid hic 4015 , pau-
ca tua ſunt, pleraque aliorum: Deline quæ-
ſo id carpere, quod ante me utiliſſimum judica-
re, Græavii, Gronovii, Rhenferdii, aliique
maximi Viri, qui etiam magis veterum edendis,
corrigendis & augendis quam propriis clucu-
brandis, aut aliorum exſcribendis, & in Praxin

convertendis, quod Poſtillatorilus noſtris in

more poſitum eſt, deſudarunt.
Taceo quod veterum labores in coommodum

ordinem redegerimus, omnia

1. ח1‎ paragraphos )111%11[5]161%68,' \
II. Sicubi opus eſt emendantes errores Typogra-
phicos, 0 וו אכ‎
III. Ea olim applicaturi Analyſi Codicis alicujus
Talmudici,
. (e) 2 IV.

IV. Superaddentes verſionem סוניורת התלמוד‎
21 zlmud. libri commodi 48 inſtitu-
tum noſtrum, ſinon ubique, ſaltem hic

propagandi, àtempore Coccei, ubique

tere, præcipue inter Reformatos pene ſe-
pulti, ſtudii Talmudici,
V. Et Præfationem de uſu Talmudis, præcipue

.

ratione phraſium, 55 |
VI. Cum Diſ.: una 40 conſtitutione operis Tal-
mudici,
VII. Et altera, 6ה‎ 06 Judaorum, 66
uſu Talmudis, in boc negotio,
VIII. Cum Indicilus & variantibus Lectioni-
0 - ושל‎ neceſſariis, :
uæ itaque omnia 41 quid proſint, ad ſtudium
Telmudicum commendandum, habeo quod
quæro ; Profecto enim quid commodi inde 44

me reddundat, quod tanto ſtudio tantaque

moleſtia per tria pene luſtra linguarum ſtudiis in-
vigilo, easque aliis inſinuare fudeo ? 5410 non
agerem אס‎ ofhcio rationis, vel Chriſtianismi.
Ratio enim, lumen illud omnis corruptio-
nis expers, poſtulat ut etiam proſimus proximo,
cum quo vita Eremetica concordare non poteſt,
quæ alioquin eſſet omnibus anteferenda, ſecun-

Novit

1

r

2ð

חו
mus, 9‏
ſine hoe‏
04
ואס
ו
Anant 1‏
qu‏ ם
ו
etiam‏ 1
קן”ו”%/ץ
קא
& וו
2.-
0
00
לו
78

א

י
י
9 ו
ול
%
Verl. 0‏

יש

ניות ה
- -
ltem hic‏
ubiqe‏

penete⸗

קאז
ש
8 וו
Leltioni:‏

0
}%שף 0
ו
6װ311]29:
in⸗‏ ו
Gid don‏
וה
0
ס]
נ:װ:)]()ק 00
da, lecun.‏

ומא

10 25147 א ע

— Nozut 414094
Secura quies. a 5 :
Illud autem confirmat multo magis Chriſtianiſ-
mus, qui amorem tantopere commendat, ut
ſine hoc Chriſtiani nomen neget, 0 & homici-
dæ tribuat, 6 ססתט‎ recte Chriſtus operibus
cxternis, quibus HYPOCRILÆ non raro,
proh dolor veros fideles qui Chriſtum tenerrime
amant ſuperant, & 824 plebe iis anteponun-
tur, quorum autem circa hominum actiones
judicium incertiſſimum eſſe, alibi probabo,
d etiam probavit Clar. Witſius, 0 5
Phariſaos ita accutè perſtringit/ ]74 voöobis scri-
0 && Phariſat Hypocrita, qui decimatis men-
tham és anethum és ocuminum, 05 omittitis
090 graviora ſunt Legix, judicim ו09‎ 2/1151-
KRIOORDIAM 40 fidem : 6א‎ oportuit ]4-
cere, 69 204 non omittere. Duces 000 , qui
percolatis culicem ; Camelum autem degluti-
tis. Sic un. & Trem.
Nam quid ad me remotiſſimus Arabs,

(e) 3 quid

+ Vid. inſignem Orat. Volderi 06 Quiete ſive otio & ſeceſſu literario.
? Joh. *1. verſu 35. 6 1 Joh. III. 15. 4 מ1‎ Diſſ. 06 Vita ho-
minis Spirituali. e ת1‎ Lib. Vernacule Geiſtliche Kennzeichen /
darinn ein Unwiedergebohrner in ſeinem beſten / und ein Wieder⸗
gebohrner in ſeinem ſchlechſten Zuſtande vorgeſtellet wird. Sic in
verſ. Germ. quæ סע‎ Bremæ 1699. in 12 mo. J Match. XXIII.
verſu 23. 24.

38 PRFATIO.
quid ut ab eo ſtudio non diſcedam, cui cum, ne-
- סנ?‎ poſſit omnia, me præ reliquis dedi, Talmu-
dis 665 Rablinorum, num inde remuneratio-
nem expectare poſſlſum? Niſi vidiſſem eoô ca-
rere non poſſe ſolidum Theologum, exemplo
id ſuo an non ſatis comprobarunt, quos in limi-
ne hujus Præfationis producebam?: Ubique ſa-
סת‎ Coccejus provocat ad Rabbinos, 86 ſic ex di-
ſcipulis Lutheri, Tarnovius, Schmidius, Feſſe-
lius, Slevogtius, Friſchmuthus, Daſſovius,
Majus, Danzius, & quis omnia magna nomi-
na recenſere poſſet, vide integrum horum ho-
minum Indicem qua Evangelico Lutherano-
rum, qua Reformatorum, apud Doctiſſimum
Maijum, in Iſagoge ad ſtudium EEtelologicum
&& Exegeticum quam præfixit Tom. 7 Selecta-
rum Exercitationum Philologicarum & Exege-
ticarum, quas per viginti Annos & amplius, in
alma Ludoviciana habuit.
fJudæi me odio habent, quod Chriſtianis
ſua Myſteria detegam, cum innotis ad Pſalmos,
tum etiam Diſſertationibus de Kabbala, quas

concoquere non poſſunt & editione horum Li-

brorum & additarum II. Diſſertationum ? En
remunerationem meam, ſed מס‎ ideo illa ſtu-
dia ſunt contemnenda, quia hodierni eorum cu-
ftodes Judæi ſunt mali homines, & quia difficul-
ter

tel 1‏
8 ₪
non ]0‏
ו
0 ף
צפ\\(]'שף
060
longun‏
₪1 מות
ו
וה
1
ה
Propter‏
04
ת
, וו"
ſpania‏
שז
quod m‏
ץ *
Exc‏

הה
ו
c0.‏ 1
Gemplo‏
-וו מוז
l⸗‏ ת
0]
.+
ללו
0 1
ho-‏ ץ
0ז
ו
17
ו
י

7 ,ט!'!!קפ

ו
8
&:ש}) נג[!
1 הונ
₪ ו

0 ſtu⸗

orumd-
1 )[1161601”

0

39 .0ז 47 ת ע

ter diſcuntur, ita ut judæis etiam hicnulla fides
ſit habenda, qui ordinario Chriſtianis interiora
non revelant, eos decipiunt, & ſua ipſa obſcu-
liſſime ſcientes aliis obſcure tradunt, , 4
quæ illi notabilia putent nos non curcmus, &
quibus nos opus habemus Antiquitates parvi ha-
beant, quærat aliquis אס‎ doctiſſimo judæo, quam
longum latum &c. fuerit templum, extra 1
מרורת‎ nihil, & cum ipſo parum ſani, niſi lon-
giore mora conceſſa proferet, cum hæc in prom-
tu eſſe debeant, & ſic de aliis.
Merces igitur mea eſt apud Deum, ille אס‎
gratia laborem meum compenſabit, nam omnia
propter verbum ipſius egi, cujus dulcedine in-
6 2 ,ס]ם]װסוֹש}‎ prudenti Educatione parentis,
Theologi Scripturarii & in Eccleſ. Ref. Belgica
Patriæ, poſt multos pro vera Religione in Hi-
ſpania perpeſſos dolores, paſtoris fideliſſimi,
trahebar & ineſcabar, huic igitur inſerviendo
quod multum olei imo utinam tantum olei, 1
& virium inſumſerim, nondum me pœnitet.
Excitet igitur ille animos Fautorum & Pa-
tronorum, ut de hoc opere novo recte judicent,
& Tyronibus Linguarum commendent; Do-
lendum enim eſt, ס6‎ temeritatem Seculi noſtri
deveniſſe, סם‎ Invidia optima 86 utiliſſima ſæpe
ſupprimat, quod fatum illis libris inprimis eve-

.0 1 א ע ס

nire ſolet, qui propriis Authorum ſumtibus pro-
deunt, ne pergant, ſed venditione impedita, de-
ſinant publico inſervire, quod ſatis expertus eſt
magnus & laborioſiſſimus ille EDMVNDOS
CASsSTYELLVS, Lexici Heptaglotti Author
doctiſſimus, & ipſe 5 ALOMQON van 1 1
cum Prodromo Belgico Pſalmorum vellet ex-
periri an non ſuis ſumtibus reliqua edere, & 0
juſtius, quam Bibliopolæ ſolent largiri præmi-
um laboris accipere poſſet, quemadmodum
hanc Hiſtoriolam ſummus Theologus, Phi-
lologiæ Sacræ commendator maximus ipſe
mihi retulit, cum Anno .פס7ז‎ ipſum viſitarem,
experturus quid de mea methodo ſtudium
Theol. & Philol. hic tractandi ſentiret, quam
cum ſummopere approbaret, 6 ſuppeditaret
Argumentum orationis tum habendæ Inaugura-
lis ad Profeſſionem Theologicam, de Theologo
ſolido, quæ ſi סצו ס.ק1‎ prodiiſſet, non ſine pro-
miſſa ab ipſo Approbatione publica lucem vi-

diſſet, quam cum meis ſumtibus edere non cu-

piam, ſuo tempore aliis opuſculis בתג00ג‎ , 0

enim Clave Talmudica Maxima, deſinam pro-
prio periculo aliquid, etſi minimum videatur
elucubrare, quia onus illud non amplius ferce
cupio, cui Typographi & Bibliopolæ aptiores

quam ſcriptores, utplurimum aliis etiam labori-
bus diſtracti & onerati. Tu

1
Patriæ
iſto ten
ף‎
patro

[ ועס

raci
009
ש‎
gekerri
ubiere
0
וו‎
0
ו‎
ף‎
ו‎
ale
tem ub
ו‎ cor
1
?”0}% [3}
א‎
&צק‎ 0

00 ו
»ס&?ב]װ)ז
ertus eſt‏
ם\
ת
11
Aet ex‏
e, & ſi‏

5 0

ipremi⸗
ה‎
00
iſitauem,
ſtudium
, ש?ן]ף‎
]6־6&1131?‎
ה‎

ד

ת.
cem VI-‏
"ס הס.
מגת ( וו
סו תונו
Videarur‏

fene⸗‏ שו

;

"ם
ל מו
10

שה0 ,4170 ם ת ת
Tu verò B. I. vide quanto conatu Gymnaſio‏
Patriæ inſervire contendam. Rarum ſane eſt
iſto tempore ſtudium hoc Talmudis & Anti-
quitatum Sacrarum, quod per וסכ‎ gratiam, in
pParvo Gymnaſio floret, & arctiſſimo vinculo

cum Theologia conjungitur, cum ut olim Dor-

draci à Clar. van Till non ſine maximo commo-
do Stu lioſorum & Candidatorum, quorum
copia miratura Sa'omonis illius Sapientiam סס‎
deferri ſolebat, fiebat, ab uno utraque doceatur,
ubiergo non timendum eſt, סם‎ idem ad סנמ‎ di-

cebat cum apud Lugduno Batavos Profeſſ. me-

ritiſſimum agebat, quodquæ unus ſtruit alter
deſtruat, addendo ubi ſolus eram plus emolu-

menti adferebä quam jam ubipluribus junctut,
quorum quidam contraria 2 me habent ſtudia,

faſtidientes Phelol. & Philoſ. quas ego amo,
quale quid an ibi dem inveniatur, me latet, ſal-
tem ubi trium quatuorve Profeſſorum hoc, alter
aliud ſuadet, approbat, laudat aut contemnit,
ibi confundi ſolet Juventus, præcipue quando
mature nimis Academias viſitat, quod ום מסםז‎
לוסק‎ jacta ſolida ſtudiorum fundamen 4 fieri de-
eret, qui ſenſus fuit illius Epiſtolæ, quam ſu-
pra אס‎ ſchedis Patris recenſui. 2

() Memini

4 P. 27. hujus Præfationis.

42 PRMEFALI0.

Memini me ipſum tale quid expertum, nam
cum Anno נסקז‎ huc Franequeraà vocarer ad Pro-
feſſ. Ling. Or. & Hiſt. Eccl. erat Prof. Theol. non
quidem Franequeranus ſed alius loci in ædibus Cl.
Rhenferdii, qui ſub 0ס‎ amicitiæ mihi illam
diſſuadebat, quia Philol. abducat à Theologia,
ſc. rancida, inſipida nonnullorum Theologorum,
quid reſponderim ipſe noverit, quem honoris
cauſa מסם‎ nomino, Rhenferdio hominis nugas
ægre ferente. - ר‎
Conſcientiam in Chriſto teſtem habeo, &
docent mea ſcripta & Collegia, quæ non carent
confluxu ingenuorum hominum, mœ non ab-
ductum fuiſle ג‎ Theol. ſed indies per Philologiam
majorem in eam impetum feciſſe.
uæ quidem prolixius refero, ut ſtudioſi

tales angues fugere diſcant : אס ת‎ merito

amenttales qui סמסק‎ de ipfis mereri ſatagunt,
Vale 5 .

Dabam Henoviæ
Ex Mluſeo 0

Ante diem 20. Sept. % CXIV.

5

;
,

-

ץ
ל
0
ſrorun‏
סוו
%&621
ול
%
0
ח0ס
ה

הה
10
הה
ו
illam‏
000
,גוֹ\טוֹס%*
סמס

5 nugas

eo, &
1
non ab-
ologiam

ת ץ

לת

לורט לרס ור5פשופרפ>ורסר6וכסרס 63”ו6ג? פ"ירסף-ורחרסורשף6וף6רם הארפוםם
לל' ט מש לשא ששש לב לימ" א שום 6 למשל יאור מליה וה
8 ל4. 4. ל 4. 4. ל.3 8 . ע - מ4. ע
0 ־//,־1\3.76\\5 2 ;}װל}י. /\\אַ//} &}\\גל}\ו\// י /וֹ&װ/%\וּ ?וֹ\װו/'}\%:%אַו;'?
0 .+ לי69 ף+5'₪5ו9פו שששוה. 9שן, ל. 4]0 ]

CONSTITUTIONE OPERIS
TALMUDICIL.
§. I. .
Uandoquidem ergo in Præfatione Oeca-

ipſa, ſæpius Talmudis mentionem Pat.
injeci, atque ſacri & profani ſcri-
ptores paſſim multa de Talmude
loquantur, ita ut etiam vulgus ipſum ſed
præjudicioſiſſime de Talmude paſſim lo-
quatur, forte non inutile, imo neceſſarium
סויוס‎ , ut ante lectionem opuſculorum no.
ſtrorum verè Talmudicorum, aliquid ex
profeſſo de Talmude moneamus.
, uæ noſtra opera 0 erit utilior, quod
Galatino plurimæ Bibliothecæ deſtituantur,
& homines hic plerumque judicent , 110 Cæ-

cus 06001016 |
§. 2. Atque quidem novimus, non tan- Futa
70 -א‎

tum Gentiles, quorum in hoc genere igno- ;
rantiam mirari non poſſumus, incleémentius -ס‎

(f) 2 de

lemo
einter
Cbhriſti-

610

4 DISSERTATIO ז‎
016 Talmude ſenſiſſe; Sed etiam quod jam

mireris inter eos qui Chriſto nomen dede-
rant, non minores judæorum, imo utinam
ſolorum Judæoruin, ſed etiam Talmudis
hofſtes extitifle;
enhburg in Catal. Hærct. L. Il. refert, Gre-
gorium IX. Pontif. Rom. Anno Domini
MCCXXX. omnia Talmudica volumi-
na flammis adjudicaâſſe, atque idem poſea

etiam conatum fuiſſe lunocentium IV. A. C.

MCCLIV. Atque iterum, cum eadem vo-
lumina 4 Judæis renovata fuiſſent, & 6
artis Typographicæ in infinitum penè nu-
merum propagata, Julius III. ססה‎ 0
promulgato inquiri juſſit, 66 Anno וסכ‎ 1
MDLEIII. cum judæi menfe Septembri, cx
more fuo feſtum Tabernaculorum celebra-
rent, 64 per omnes Italiæ urbes exuri vo-

luit.

. 16ד‎ & Paulus 77 calculo Romanæ In-
quiſitionis duodecim Talmudicorum volu-
minum millia flammis addixit.
Quibus clementior fuit Pius E qui Tal-
mud, ejusque gloſſas, annotationes, inter-
pretationes, & expoſitiones omnes, fi pro-
dierint ſine nomine Talmud, & ſine inju-
riis & calumniis in Religionem Ohriſtiznam
6016-

-

Nam Bernhardus Iu-

2
7
4
0
,
':?-י(
7
.

—

tolerari v.
144. Martyy
mentefui
enim 40l
Cuamis
דל‎
| ם‎
0
| ]
ו‎ 1
שוו‎
י‎
]
חששץ&‎ /
incarnat

.
ל

5
.
11
1
0

שלו -
ו
קו
%װ&%וֹ%

םס*[%ץפא ..

0
00
]

16

,Gre-
סל‎
Jumi-
poße
.
י‎ 0
א‎
ה‎
1
סר‎
ל‎
ם‎
curi ]0

zne !
\ וס‎

ו ,
וו סת
iſtiwam‏
]

I. -‏ 410 דאת9פקת.
tolerari voluit, teſte Indice expurgat. Romæ 0.‏

24. Mart. 1596. confirmato. Licet poſtea hanc PiilV.

mentẽ fuiſſe novi hoſtes Talmudis negaverint, ita
enim 2 obſervatio ad Pontificis indultum ſonat:
Zuamwvis in tertia claſſe Indicis pradicti Pit
Bapæ W. ſub litera T. Talmud Hebraorum,
eiusque gloſz, annotationes, interpretationes
5 6%100//%20”6! 7 prohibeantur. Sed, quod-

ſiabsque nomine Talmud 69 ſine iniuriis & ca-
lummniis in Keligionem Chriſtianam aliquando

prodiiſſent, tolerantur 094 tamen sanctiſſ.
Dn. noſter Clemens Papa ] 111 per ſuam con-
ſtitutionem contra impia ſeripta & libros He-
braorum ſub dato Romæ apud S. Petrum Anno
incarnationis Dominicæ M. D. LXXXII. pridie
Kal. Martii, Pontif- ſui anno ſecundo, 704 pro-
hibuit atque damnavit, mens ibpſius non eſt, 5
propterea ulla tenus, 09 ſub 8 conditionibus
permittendi aut tolerandi, ſed ſpecialiter &
expreßs [0471007 . 69 vult, ut huſusmodi impii
Talmudici, Cabaliftici, altique nefarii He-
braorum libriomnino damnati & prohibiti ma-
neant é& cenſeantur, atque ſuper 11509 libris

-- הנקשק‎ 7 eradicta conſtitutio perbetuo 69 1-

violabiter obſervetur.
4 Referente Joh. Henr. Hottingero 06 ulu ſcriptorum Hebraice-
rum in N. T. Th. I. fin.

46 DISSERYATIO I.
En irreconciliabiles Pii 277 & Clemen-
tis VIII. ſententias, conciliatas, tantum va-
166 odium, ut ubi ſemel illud animum

occupaverit, etiam venerase dominus & nor-

ma fiat, ſic ſolent illi qui Papam etiam tum

errare nolunt, cum ejus juſſa exequi nolunt.

Eperi. 6.1 Debuillent illi homines portius

+** cum Pio 1. didiciſſe contemtum Roma-

contem-
70 ⁶ . . .5 . : . .
־”!”1;41;‎ Librorum Reuchlini qui & Capuio dice-
**atur ante hun- Pium 1 \ adeoque & ipſum
Reuch- Vivendi ordine ſequentem inciderant, &
ל‎ prius legiſle, quam damnaſſe Talmud.

Audiamus, poſt laudatum rerum Orien-

talium reſtauratorem, , 0 ſemel de illa

Hiſtoria loquentem Sleidanum, ſic ille; 4
Johannes Phefercornus, , 4 profeſ-

ſtionis Judaus, Maximilianum Caſarenm,

diumultumuc ſollicitaverat, ul libri -א]‎

Jaorum abolerenturomnes, quod eſſent im-

pii plenique ſuperſtitionis, 5 impedirent,

quominus ad Chriſtianiſinum illi con ver-

iterentur: Itaque nihil ipſis permittendu
eſſe, prater Biblia. Maximilianustandem
[ſc. Senior] Vrieli mandat Archi-Epiſeo-

po Moguntino, ut Academiis aliquot 5

. acobo

4 Ad Annum 1520. p. m. 40.

nenſium in quem injuſta condemnatione

7
הדד

סך

8 Hebj
װ/”&זװ;ע}‎
5 ד‎
ת‎
nun liu

הדד

ר -

סח -
1.
שד -
ום

#7”!']2!*0 |

ף .

ו
..
ו

0

77

Clemen-
וו?‎ va-

.

ת מוות1

\ 01001

tum‏ ג
טס וו
פג\\צסץ 6
Roma-‏ 1
mmnatione‏
0 סנו
מװ;י!ץ'! 7

tant, &

cant.

3. 7 4110 דתמ5פזם.

746000 0 inquiſitori, & Joanni Reuch-
lino det negotiu exquirendi ac Aeliberandi, quid
ויו‎ convniat, 6; an [77 ex uſu noſtra religionis,
ut hibliiz exceptis, reliqui omnes exuran!ur libri.

Fuit ום?‎ Ao. MDX. Reuchlinus, quiéê ICtus eral

09- Hebraice lingua eritiſimus, acceptisa Mo-
guntino literis, qui ſui ſſet conſilii perſeribit,
& Hebraorum libros 7 Iſye tripartitos, hiſto-
ricos, Medicos, Talmudicos, & hos quidem,
non ejusdem generis eſſe omnes: In is autem
etſi multa ſint ridicula atque ſuperſtitioſa, ta-
men in hoc eſſe perutiles, quod ad llorum refu-
tandos errores atque delirta magnobere condi-
Hanc ſuam ſententiam Archi-Epiſcopo
mittit obſignatam : Phefercornus 0 77
reſcivit נלכ נס.‎ 7 tragadiam, & evul-
0 libro illum oppugnat, 5 tanquam Judao-
vum vindicem atque fautorem traducit. Caß-
nion ut exiſtimationi ſuæ conſulerel, contrario
ſoripto reſpondet, oque multas in ſe concitavit
Acudemtas, Colontenſem inprimis. Erant in

ea tum praciput nominis Jacobus Hogoſtratus,

Arnoldus '1 שקס‎ Et hic quidem invecti-
vam in eum emiſit, , 0 idem, quod Phe-
fercornus, demonſtrare, 6 libellum inſorilit
Maximiliano Caſari. Poſtea litem adverſüus
eum inſtituunt, & agitata res fuit apud Mogun-
tinum

+ PIjSYERYATILO .

tzinum cujusad jurisdictionem reus pertine-

bat, altor erat Hogoſtratus: eum Reuchlinus
ut inamicum atq; ſuſpectum recuſabat, & initio

quidem per procuralorem Cumautem nonnulli

intercederent, venit ipſe Mogunttam, comitatus
aliquot nobilitate generis 69 doctrinapraſtanti-
bus Viris, quos et Dux VLuirtenlergicus Vlricus
acjunxerat: quum ibi fruſtra pacis nonnulla
rationes proponerentur, ille ad Pontificem Ro-
manum provoxat. Is rem delegat Epiſcopo Spi-
renſi, Georgio Palatino, ſimulque mandat, ne
quis praterea de cauſa cognoſcat Colonienſesau-
tem, nihil eo commoti, libru Capnionis damnant,
1קם‎ contumeltam tamen, ut ajunt, authoris, 65

Februario deinde menſe, anni MWXIFV. e-xu

runt. Tulit hogindignebpirenſis, & quoniam
altor more conſueto per intervalla citatus non
comparuerat, ſeundum Capnionem pronunciat,

ejusq; librumapprolat, & Hogoſtratum damnat

in ſumptum litis reſarciendum ; Ille verò, ut

ſententiamhancirritam faceret, Romam Petit ב‎

Interim Theologi ſodales Pariſinam Academi- /

am ſolicitant, & per Leodinenſem Epiſcopum,
PErardum Marchianum, qui tunc erat Gallicaris

partium, Ludovico Regi XII. cauſam commen-
dant. Itaq;, Pariſienſes, à multa deliberatione

librum 65 ipſi damnant, ut incendio dignum, G
. , authorem

-

Author
1
6
”&ש][‎ 0
Prime
ץ‎
Pſerat
G 2
0
ףק‎
ול‎
ו1‎
ו"‎
1
תה‎
ם‎
ול‎
של‎
וחוס‎
ול‎
deriq
8
labat
0

,

%

- מ

ה
0

-ד

777
Mitatus
וו‎

.-

7

לדל

4-

1

0

0[%0”1/1?”

ו 1ו

ת
דו

וו

Acalemt

ל ושם
וום
eratune‏

1

Ro- "‏ ו
ה <00

ו וחו t.‏

I. : 9‏ 888874170ז

authorem ה4‎ 02 6%8%%%%2 ,„S libros
7

Talmudicos recte lamnatos olim à Pontificibus,
69 4 ſuis anteceſſoribus orematos 6]ס‎ judicant,
fuit hoc eodemanno, poſtridie Calendas Auguſti.
Princeps Vuirtenbergicus interceſſerat apud 5
per literas, ipſe quoq, Reuchlinus amanter ſeri-
pſerat quod ipſorum ſuiſſet aliquat do Aiſcipilis,
&s& una mittebat à Spirenſi latam ſententiam ſed
; fruſtra fuit. Hogoſtratus Romam proſectus,
diligenter cauſamagit, ſederant Cardinales, gui
propter inſignem eruditionem amabant Renuchli-
משל‎ . 10 his erat Adrianus, cujus exſtat 2
Lingua Latinaliber. Leo tandem dAelectis aliquot
מלקס‎ committit : Es cum hi magis in Capnionem
propenderent: Hogokratus, qui ſupra tertiuum
annum ibi commoratus ſuerat, nulla re perfecta
domum revertit. Incredibile avutem eſt, quan-
tum invidiæ ſili conflarint hoc facto Colonienſes
Theologi: nam qutclent erant Viri docti per
Germaniam, variis emiſſis in illos atque face-
tis libellis, Reuchlinum propugnabant, ſalſé

deridentes illos, ut homines barharos, lngaarum
67 omnis literaturæ politioris hoſtes. Commen-
dabat etiam Cardinaliblus & quibus opus

erat, Eraſmus Roterodamus, 09 extant ejus

hac 46 סץ‎ miſſa Romam epiſtola.

א היו -. ה הנ

7 DISSERTATIO 1
6.4- Qui hæc obiter narrari audit, pu-

tabit Talmud nullius uſus eſſe poſſe, quo-‏ ו24
Niam tot ſanctiſſimi patres, Papæ Romani,‏ =07;
tre illud non tantum inutile judicarunt, imo 6‏

rogo adjudicarunt.

Sed ne hoc præjudi ium amplius alicui

imponat, totum ſtudio locum exhibuimus,
ex quo colligi facile poterit, quam diviſæ
fuerint apud ipſos hac in 16 Pontificios ſen-
tentiæ, 66 quomodo Eruditiores, quorum
illo tempore pauci erant, pro Talmude
ſcripſerint, ſed Chriſtiane, & prudenter, ne
quid nimis, aliud enim eſt, eſſe bona mix-
הז‎ malis, aliud ſimpliciter rogo dignum eſſe.
Et quidem non poſſumus, quin Papæ
Gregorio IX. Innnocentio IV. Julio III. Pau-
lo IV. Clementi VIII. cui ignorantiam ma-
gis ægre ferendam putamus, quam ante-
ceſſoribus hoſtibus Talmudis, etiam Paulo
IV. qui ut audivimus imprimis ſæviit in
Talmud, quoniam vixit celebri illo Seculo
XVI. quo literæ Lat. Gr. & Hebr. mirum
quantum ſurgere cæperunt, opponamus
Eruditiſſimum illum Cardinalem Hadria-
num, Ciceronianæ Latinitatis, cuſtodem
induſtrium, quemadmodum teſtatur Eru-
ditiſſimum opus de Sermone Latino, excn.
um

ſum .‏
שו
1
ה
'56}%21
גס
לו
סץ
0
41[66]

4

(
א‎
DAI

ג

ונוד
ום
וו
Lerm‏
חוחס
השו
\
0
ו

41

ך ג
ו
1ת

ו

ו
ת
ו
ו
הו
6\
6
וו
neſſe.‏
שו
-1
=ת הו
ante⸗‏ ו
וו
viit 7‏
0
5ו
10

ſtodem

ז
ו

DISSERZATYIO 7 7
ſum Baſileæ apud Johannem Frobenium Anno
MDXVIII. menſe junio.
Ut non minus attendenda venit, notabilis ap-
pendix, ad hiſtoriam Leonis, p. d. XI.] tempore
geſtam, quam ſubtexuit, graviſſimus noſter Slei-
danus; Incredibile autem 07 . quantum in-
vidiæ ſibt conflarint, ססק‎ facto Colontenſes
Theologi: Nam quicunque erant Viri docti,
per Germaniam variis emißis in illos atq; ace-
tis libellis, KE VCHLINUMpropugnabant,
ſalſe deridentes illos, ut homines Barbaros, lin-

guarum és omnisliteraturæ politioris hoſtes.

Quibus propugnatoribus REUCHIINI.
quoque annumerat ERASMUM ROTERO-
DAMUM, quem efiam hac 0016 epiſtolas Ro-
mam ſcripſiſſe teſtatur.
Nec dubitem his oppoſitum eſſe antibarba-
rum ejus de quo ſupra in Præfatione plura ad-
duximus, quem Frobenius eodem anno videtur
imprimere coœpiſſe quo Hadriani Cardinalis 6

Sermone Latino librum ex prelo emiſerat, ut

enim diximus Hadriani librum An. MDXVIII.
menſe Junio prelum egreſſum eſſe, ita in fine
Antibarbari illius Eraſmiani, pro more illius ſe-
culi, ſcriptum reliquit celeberrimus & utiliſſimus
ille Typographus, cui præter opera Auguſtini
alia infinita erudita opera debemus, BASILEE G
(g) . א ה‎

Elen-
שת6‎
4

11

notata hoc le

ſuper-

4-

52 DTSSERZAYIOT.

FROBENII‏ 604115[ 28118615 את
MENSE MAJO, ANNO MDXX.‏
F. Sanc enim uterque, præcipue Eraf-‏ .§
mus in aſininam ſui tem poris ignorantiam‏
ſevere animadverterunt, quam in rem vel‏
gatur, quod vellemus etiam noſtri‏
THEOLOGASTROS, hoc eſt‏ סקמסז
illos, animadvertere, qui cruda ſtudia in‏
cathedram Eccleſiaſticam propellentes, au-‏
ro, Fœminis, Dativo & Genitivo, ut lepi-‏
dus quidam ſcriptor ait, ſtationes ſacras am-‏
biunt, & non rarò avaritia Cleri pinguiores‏
accipiunt, quam illi, qui optimas merue-‏
runt, omnia tamen ſub prætextu, quales‏
potentiores ſemper pro lubitu fingere poſ-‏
ſunt, quod Argumentis deeſt, compenſan-‏
authoritate & injuſta poteſtate, ſive po-‏ סל

teſtatis abuſu, quando enim oſtenderat Do-

605 eſſe modeſtos, idiotas ſuperbos, ad di-
lIuendum illud Argumentum, quo ex inſigni
abuſu dicti סק‎ lici 2 [ ſolent dicere quod
ſcientia infſlat, Doctos ut exoſos populo, ca-
lumniis faciant, quorũ doctrinã nec refutare
poſſunt, cum interim ferre nolint, inciderat
in exemplũ modeſtiæ Eruditiſſimi, & ſimul
ſanctiſſimi Auguſtini ita pergit: ]0 Duu⸗
5 .

—

1 ?&*\6 ם ? .4 1Cor. XIII,‏ א

—

]

07

מתו

0
זוון‎ Ar

77 ?!ז(}ץ‎
yes 5

וו
, '!.//%/6%]
דם
nemine,/‏
em Mo‏
וה 6
₪0 ו

!#חוֹשװף

.. 0

ו

ום

ט
7
ו
2 וחוד
.. /
0 7
70

וא
0
eEtaſ.
ה‎
em vel
.
hoc elt
ת‎ in
]5
tlepi-
0
ום‎
merue-
quales
0 -}סק‎

ימג)תסק\

po⸗‏ 6ו

ה
7
ה
quod‏ 0
ת
0
ciderat‏
ה
|
ו

S

DISSERTATIO 2 , 5

hanc modeſtiam, ànoſtri temboris Criticis (ſc. ca-
lumniatoribus bonarum literarum, qui abuſive

Critici dicuntur) unquam eſt imitatus ? .
ſunt 00 velcautiores, vel doctiores? 7

non potius qJuant indoctiores tanto arrogantto-
res * Qui quicquid ſeripſerint hoc ipſo ve-
מויו‎ videri volunt: quod ſeripſerint, pPro ש0‎
leſtilus oraculis ſua ſomnia recipi volunt. De
parum doctis hac loquor, nam egregie Aoctum
תשמק מיוס‎ adhuc repperi, quin in eodem ſingula-
yem modeſtiam agnoverim : Superbus ioitur
& arrogans, indoctus vocabitur, juxta ſapien-
tis Hebrai ſententiam, 4ק‎ 40070 ; 09 ſa-
pientior ſibi ſtultus videtur, ſeptem viris lo-
quentibus ſententias. 0 igitur 1 , 05
es, qui mihi ] LTV 1ת‎ 080 (i. e.
prætextura pietatis ignorantiæ ſordidam veſtem
tegis) immodeſtiam objicis, ne ipſa tua mode-
ſtia, ſamma ſit immodeſtia (h. 6. fucus pietatis,
qua ſuperbiendi cauſa, pietatis ſpeciem induunt.)
Nam quaſo te per Muſas, uter ſuperbior, is ne
1 dives invitat ad opum ſuarum communto-
nem, antu, qui mendicitate tua ſuperbus, ob
ססק‎ ipſum tili videre regulus, quod nihil habeas ⁵
Is ne qui doctrina utitur ad Chriſti gloriam, an
tu, qui cum proximi contumelia contemnis alie-
nan doctrinam ne apud Idiotas, in 0 thea-
= וש"‎ 0

7 DISSERTYATIO 1 ,
tro 70 venditas, parum ſèmideus habearis ל‎

Poſtremo ſac utrumque placere ſibi, uter ar-
rogantior, qui ſua effertur erudittone, an tau,

01 tua 2 tibi inſolentiſſime places ? 6

nulli obſtrepit, ]7 quis nolit meliora סיו07]00‎ : tu

cæœlum terræ miſoes, [7 quis auſit docere, ,4
tu cum tuis ſodalibus non didiceris. Huic
animos facit ſua facundia: Tibi oriſtas ma-
jores addit infantia. Vter ſuperbior ? 6

per omner diſèiplinas obambulat, ut verè do.

cxtus eſſe poſſit; tu vix NB. „guſtata Gram-

„matica, eaque miſera, vix guſtatis tribus

„ſyllogiſmis, adbac quaſtionibus aliquot Tho-
„miſticis aut Scotiſticis, repente proſilis in
,theatrum, paratus cum quovis quavis 6
„ re dimicare.„ Et homo verecundus aliis
exprobras arrogantiam ? Verumego dum de
immodeſtia diſputo, modeſtiæ ſim oblitus:
altius enim in re clariſſima Aiſputationem re-
petiſſe me video. ded ut finiam, ego ſic mihi

berſuaſi, ſi quem arrogantem 69 [777 placen-

tem videro, eum perdoctum eſſe non credam.
Itaque quod iſti ſuperbiam adducere putant,
id mihi ne ſuperbiamus ſolum rewedio videtur

60
,, §. 6. En

6.

מא .
וא |
atavin,‏
mra, Th‏
אֶ .
שוא 0

ומסה .

וּ.ן)קוֹ ו

cam fugi

24

Hoc

200

₪ אא
}844,&\&
2?(2725!1
% |
1 |
Turnehu‏
ulen,‏
Cardam‏
nanmn,‏
Gnlegr‏
Axrian‏
rum,‏
%%

DISSERYAYTIO י‎ 55

0007ס En tibi B. L. Seculi illius barba-‏ .6 .6 | ולהו
ק riem, quod ſi itaque Cave Sec. XIII. quo‏ - ₪7
vixit Dominicus, Franciſcus, Antontus tempur‏ וו4 ,

₪ ]| Patavinus, Alekxander Alenſte, Bonaven- י‎

tura, Thomas Aquinas, Johannes duns dwoga-‏ 6ו.ו₪
ק potuit‏ . 5סמננמוסם! Sotus, aliique obſcuri‏ ו ו
appellare Scholaſticum, cur non etiam hoc‏ אם .
ה XVI. ita appellaremus . niſi àpotiori‏ | ]
denominatione, ob copiam Barbariem, 5‏ וו 7
G quæ ipſi 5 eſſe ſolet Babylonem myſti-

\
0 cam fugientium, Reformationis, 16. litera-
4G rum & Religionis dici poſſet
Hoc Seculum quid determinare poſſit,‏ ל ו
in noſtra quæſtione? Ubi tota Eruditio,‏ יע7//
penes ſolum Reuchlinum, qui & Capnto au-‏ ו א
dit, Sadoletum, Lutherum, Melanchtonem,‏ | וחו
Ar DZvinglium, Oecolampadium, Calvinum,‏ וון,
Bezam, Druſtum, raſmum, Worudn,‏ | ת
50400 0 774720 , ש%ש;!&%צ:!?/%ש ה 6
Turnebum, Bembum, Hadrianum Cardi-‏ ו השו
nalem, Ortelium, Lambinum, sigontum,‏ 1ו
uer. CLardanum, Muretum, Alciatum, Cuſpi-‏
nianum, Cujacium, Paulum Aimilium,‏ ו

77 , Guiccardinum, Paul. Manutium, Ben.
. / ;ז‎ Ariam Montanum, Juſtum Lipſium. P. Fa-
קשק שו‎ . & paucos alios, latuit,
res literaria, quæ jam Seculo XII.‏ הי.
Aver-‏ אַ כ

56 PISSERZATYIO T.

Averroem, Avicennam, Annam Comnenam.
Othonem PFriſingenſem, Meſen Maimonidem,
& סוקו‎ XIII. obſcuriſſimo illo Conradum Abba-
tem H , Matthaum Pariſienſem,
WMartinum Polonum, Raymundum Lullum, Ac-
curſium 0Tum, Theodorum Balſamonem,

Rhemigium, ſohannem Caſtor ſeu Beber, Sozo-

menum, & complures alios, XIV. Nicolaum
Lyram, Petrarcham, & XV. Anglum Politia-
num, P Iatinam, Laurentium Vallam, Johannem
Picum Comitem Mirandulanum, M. Ant. Sa-
ellicum, Hermolaum Barbarum, Rudolphum
Agricolam, Jod. Badium, Sannazarium, &
plures alios habuerat, plane periret, ſed cum ſole
Reformationis, etiam, Hellas, Oriens, Roma,
ſuum decus in rem pulcherrimam, & Deo glorio-
ſam effunderet, & Reformationi ignorantia ob-
jici poſſet.

rona, miſſo Clero, judex Laicus, ſut dicere amant
faſtuoſi] Juris Conſultus, Deus cnim quod hu-
mile evehicre hic voluit alto, ſupercilioſo.

Vides Lector, סם‎ jam noſti, non ſtationum

altitudinem, ſed veritatem, hic valere, præfert
hic Philologus REUCHLINUM & ERAS-
MIUIM omnibus his ſupercilioſis hominibus, licet
Etiam ex altiori ſubſellio, hic Epiſcopus Spirenſis,

Sit ergo miſſis Theologis, miſſa triplici co- 1

מויאון
Gelertaa‏
milibus‏
verit‏ זוו
leat.‏
0
מוס
Talmu‏
ſoribus‏
non 0‏

ה

ו
0
)&16111&[)
שוס
| וו
3
ת
%[]?5/85
.
פס
parabo‏
00 %
ו?
4

=א

וו
77
enſen,‏
-4
וו
004
דחו

DPolitia-

annem

ו

ת

cum ſle
‚Roma,

eohorio-

00 וו

. -₪ סוו
6מונ

0.

111'011%116;6]

ל

| 5?;1*61135, R TLaahbula narratur.
.

פ ה < שדד לפעפפות

præeunte סו‎ 1 . & Hadrianus Cardinalis,

deſertaaltirudine, veritati ceſſerint, & hu-
milibus, ſed piis Dei ſervis ſe adjunxerint,
ut veritas, etiam Auctoritate non plane ca-
reat. .
Atque 4860 ſaltem hujusq; rectè conclu-
dimus, horum hominum leve 87 crudele in
Talmud judicium, ponderatum cum defen-
ſoribus moderatæ 06 Talmudeſententiæ, ei

non obeſie, ſed præponderare judicia ma-

gnorũ illorum Atlantum, quos Deus ſinon
Eccleſiæ, minimum bonis literis, renovan-

dis, inter tot tenebras ſupereſſe voluit, ut
quemadmodum Eccleſia, ita quoque literæ,

quæ ſemper fulcrum Eccleſiæ fuerunt, -מ1‎ |

motæ ſtarent. ₪ . הש‎ 1
6.7. 560 01665 quorſum defenſio 1 ibri לס‎
fabuloſi, nugarum pleni, confuſi, imò & c
- 6. 0 hæc dicentem, ne Apolo- ee.
gos זט‎ fieri hic ſolet & ipſas Allegorias ac 01
parabolas fabulis annumeret, aut has notio- 7 1-
nes confundat, fabula dicitur à fando, & Dele-
pro inani inutilique ſermone ſumitur, ſic Talmu-
apud Horat. Lib. Serm. 1 ל ויו תו‎

- --= Quid rides mutato nomine de te,

(h) IInde

5 DIS SERYZATIO ת‎

Unde & pro mendacio ſimpliciter ſumitur.
Terent. Heaut. Si tibi narrem, quamobrem 1
faciam, vera cauſa eſt. Cl. Fabulæ.
Inde comoediæ & tragœdiæ fabulis annume-
rari ſolent. Has fabulas parum amaviſſe vide-
tur Cicero, vid. L. 3. de natura Deorum.
Apologus ergo longe quid aliud eſt, nempe
narratio, בטף‎ ſub ſpecie ridiculæ alicujus narra-
tionis, & inter bruta animantia colloquii, aliquid
latet, Jc ad vitam 6 mores pertinet, quales

ſunt vu סם‎ dictæ Fabulæ Æſopi, na genere ſcri-

bendi acriter pungente & modeſto, veteres mi-
rum quantum delectabantur, & non male judi-
cavit Vir quidam doctus reprehenſionem talem
facilius admitti ab homine ingenuo, quam moro-
ſum illud reprehendendi genus, quo 111 utuntur,
qui rotunde omnia dicunt, moroſitatem à ſince-
ritate minimè diſtinguentes, imò effectum mo-
roſitatis, cum officio virtutis confundentes, qua
06 videatur Placette 2.- Talesergo quid ni Tal-
mud habere queat, cum nec ipfé facratiſlimus
Codex 1118 plane careat ק‎ : Et ſic de Parabolit,
quæ in ס6‎ differunt, ab Apologis, quod in his,

ea narrantur, quæ ideo funt increcibilia,
quia nunquam fieri poſſunt, ut quod feræ, ar-

bores-

- מ.‎ Libro Abrege de la Morale Chreſtiene. ? Vid. Librum Ju-
dicum Cap. IX. 7-— 20. .

boresu
ת‎
lebus et
הד‎

ה -

ה
ה חו
coram!‏
הה

nu, g
In 6
הלו‎

ף /

ו
Myxin‏
מוד

ו

זט

ה

nnume-
-ו‎

ו ות,
ו-ם
| 1000
quales‏
eteſcri-‏
mi-‏ 1)
ו
ז m‏
nmoro-‏
ת
1':1}111)6'1
um 110‏
nes, O‏
IniTA-‏
א
7

bore⸗

boresque

plura, in illis veròô talia prædicentur, quæ

rebus etiam ad literam conveniunt, & vel

revera facta ſunt, vel ſaltem fieri potuiſſent,
ut quod dives, ſuperbus, immiſericors ſive

imnanis, & prodigus 16 epulo, & ex oppo-
. -

ſito hujus popularis Pauper & contemtus
coram illo proſtratus fuerit ſedtandem poſt

mortem, altero plane infelici felicior factus
fuerit 2 , & ſic centena alia, de quibus

paſſun legatur S. S. .br˖ 4
A quibus non parum abludum Allego-
riæ, quæ ſunt Tropicæ locutiones, & סץ‎
in unico verbo, vel integra ſententia, vel -סז‎

tis Periodis conſiſtunt, ultimi generis ſunt,
quæ pro elegantiſſimis habentur, quas 41 ם1‎
ipſa S. S. cur non in Talmude invenire liceat?

Maxima Eruditorum parte uſum parabola-

rum & rleariart 4 Judæis derivante, qua-
115 & ipſe Liber Hiobi nonnullis creditur 0

imè ſtatuente, Chriſtum parabolas & Alle-

gorias non paucas %ס‎ ſcriptis Judæorum,
Talmude inprimis, in Novum Fœdus

transſcripſiſſe d. 4 ה ש‎
- ) < 29

2 Luc. X VI. 19—31. Luc. VIII. Matt. XIII. totis Capitibus.

6 14. hac de re variæ ſententiæ apud Spanh. de Hiſtoria Jo-
bi. d Vid. Theſ. Gram. Cl. Buxtorfii.

-
2

DISSERYAIIO I. ל-‎
loquantur, & quæ id generis alia

60 DISSERTATIO .5

Adob. 6.0. Sed quid in 5 prolixus ſum, erunt

2 3" chim multi, quibus non difficulter expreſſe-

S ⸗ סץ‎ conſenſum in modo dicta, nempe eſſe
י.‎ 78- quidem in Talmude, A pologos, Parabo-
las, Allegorras, ſed his non obſtantibus et-
iam, illud eſſe, plenum nugarum; Ubi
concedo non omnimode à ſabulis , multo
minus à nugis abſolvi kode⸗ ſed à סמסק‎
fiat denominatio, an plures nugæ, quam

ſeria < Nego, & ordinario qui minimum

in Talmude legerunt, plures nugas ejus אס‎
Buxtorf. Syn. ud. recenſere poſſunt, quam
en Qui ſeriis intemti 04 ſola tractant.

% נס.‎ tractaut.
]0[361 - 6. .ס1‎ Pergo 40 reliqua ubi dicunt

a confuſum, ridiculum, 06 Blasphemum
י4‎ eſſe. Quibus reſpondeo me non nega-

otie- re, hinc inde confuſum eſſe, ita tamen ut

Kione. plura quæ confuſa videbantur Lectione

.. CLAVIS NOSTRDE, 6ה‎ clariora fu-
Iuſum. tura quod enim rari ſint, qui Talmud -מ1‎
telligunt, inde 86 , quod alio ס1ק1‎ udæi

olim 40 hodie nos 1ום‎ fuerint, atque alium

eſſe Bibliorum, alium Talmudis, etſi non

omnibus, tamen in quibusdam ſtylum‏ הו?

ſumma difficultate ſita in ſtudio Gemarico,

quod ideo difficile quia alia longe eſt Logica

Judæorum, acnoſtra, cujus autem incom-
ä modi

1
1 ₪
3%31'661
הה
0007)

וד.

וס עז
01
ת
ter 0‏
1

את
1
ה
ה
1
ſum‏
1
01
16;)[110

ו

7

ס

-וז
npeelle‏
-14
boset-‏
Ubi‏ ;
וו ,
%]ס'םםק ,
ת ,

וה

.

ejus ex
ף‎

וו |

Hemum [

י
₪ תו1
Lectiore‏
riora fu-‏
in-‏ וום
%%וֹ)טוֹלן 0

, שט'וֹ?;לסןן\

0
מו ך
ו
ת
&סךם

ut notum eſt,

2 Quem vide in Libro I. Obſervationum Sacrarum noſtrarum in 4:

DISSE RTY AT 60, I. -' .

modi cauſa eſt non ipſum Talmud, ſed Lector,

qui ſine Clave Talmudica fruſtra ססם‎ ſtudium
aggreditur, Judæis Magiſtris ipſis clare ſatis
nentem appeérire non valentibus, cui incommo-

do obviam ratione Chriſtianorum Prcipet ivit,

Clariſſimus L'Empereur noſter in verſione tri-

tæ tum ut videtur inter judæos Clayvis Talmu-
dicæ R. Joſe, cui negotio etiam alii ſupra alle-

gati Librià nobis potuiſſent adhiberi, vel præ-

גירנות ספר שארירת יוסף illos, R. Joſephi Ben‏ זסז
שני לחות Impreſſus Mantuæ, vel appendix libri‏
niſi jam prior‏ תורדה שבעל פה qui dicitur‏ הבריר;
noſter Tractatus translatus fuiſſet, atque ſtudia‏
Theologica non patiantur tantam diſtractionem,‏
quantam nova verſio cauſaret, jam enim in‏
ור הקדה. Maimonid.‏ אס ספר תורדה. סתס518₪חגוז
Libro Secundo Cap. VII, VIII,; KK, X, expertus‏
וּםגטף!*, 6 011110166 ſum 2 , 8565 æque‏
ſcriptiones Librorum, , ;88 obſervaſſem‏
Librum L'Empereurii rarum quidem & reper-‏
tu difficilem, ſed jam ſuo merito celebrem evaſiſ-‏
ſe, quod mea verſio adhuc 6 debuiſſet, nam,‏

Pro aptu Lectoris habent ſua fata libelli.
Quale quid propriis hæc ſumtibus edens tentare
(h) ; סתי ה‎

1 4170 דתתפפזם 0 .

Obji. 4.
An ri-
dicu-
lum.

nolui, ſi tamen à me deſideretur plures hu-
jus generis libellos facile, ſed alius fumti-

bus vertam. Atque hæc 06 tertio illo di-

ſufficiant.‏ ג

6. . Ridiculum eſſe, facile concedo,

ſed & Chriſtiani aliquando emitlerunt, li-
bros ridiculos, in quibus ſunt bona mixta
malis, quod ſi enim Talmud tantum ridi-

culum eſiet, plane limitibus Regni litera-

rii ejiciendum eſlet, ſed quis ægre feret,

cet, non verò סט‎ Judæus faceret, Talmud
13000 , mihi תסם‎ eſt norma fidei, ſed Liber

Hiſtoricus, ſalſis etiam intermixtis ſed fa-

ס6ת1ז

Phædro, quod miſeuerit utile dulci? Do-
lendum quidem nam ut Chriſtianum de-

cile à bonis interſtinguendis] eos iſtiusmo-
01 regulam in 115 etiam adhibuiſſe à quibus

joci abeſſe deberent, negotio ſc. Re-‏ 5ונמס

ligionie, guw Semplex eſt, & absque addi-

iumanæ ſapientiæ, multo magis

nugis, debet proponi, & ſola ſe veritate

commend ate; Verum tamen ת‎ non poſ-

ſumus propter alia utilia Libro ס11‎ ita uti

quali⸗ eſt, parum nugas, quæ mea agen-

1 norma hactenus fuit, curantes, & ad ſo-
la ſeria attendentes? Aliter atque Celeber-
rimo Eiſenmengero, ſed alium in finem pla-

6015

ag⸗‏ ה
ו
la eofa‏
הה
ו
0
ה
ה
י
bentree‏
ו
qux \‏
bulisrie‏
ווז
ſtro De.‏
י
4
ו
1/12"11[22
DPhiolo‏
ת
de‏ עלל
1

1 &&פ]

—
1

י
ſumti⸗‏
-1

היו
I⸗‏ ז
]
101 וו
וה
ש .
-ו
1106
ו
d Liber‏
0

00

quibus

0
00ס
ו
וד
ך}סקחסמ
מ

ה

ſo⸗‏ ץ
Celeber⸗‏

7
ת

Cull

PISSERTYAYZO I. 2
cuit agere, quot capita קסז‎ ſenſus. Atque

ut utiſia nos docent, ita ridicula ס0ס‎ cogni-

ta 60 faciunt, ut udæorum animià Talmu-

de cui nimium quantum miſſa S. 5. adhæ-

rent, ad 5.5. impellantur.
Quis Judæum de nugis Talmudis ſui
convincet, qui ipſe Talmud non legit, hæc
ſola fide Galatini, Buxtorfii, Mulleri, Eiſen-

mengeri ipſis objicere, non ſufficit, ſed de-

bent recte intelligi, & ab corum ſtrophis &

exceptionibus vindicari poſſe, multa enim
quæ Allegorica ſunt, hi Viri Clariſſimi fa-

bulis ridiculis adſcripſerunt, qua de re videa-
tur Diſſertatio ante hos retro annos ſub no-
ſtro Præſidio dekenſa 2 nolumus enim
cramben coctam recoquere.

6. 1. Blasphemum eſſe Talmud, nec 00
affirmare, nec negare auſim, quod enim pen

Vir magnæ Eruditionis, Juris Conſultus &

Philologus Clariſſimus, Dn. Wagenſeilius,
in Diſſertatione quam ſcripſit de præcibus
עלינו‎ dictis?, obſervat de Sooy illud Chri-
ſtianos tanquam ſibi injurium interpretari,
ſed eſſe rationes, quare ſtatui poſſit, id non

Chri-

- 2 13401 1ם‎ tum 5.5. Theol. Studiofi induſtri, jam Col-
legæ Clariſſimi, 06 Allegoriis Talmud. ? מ1‎ Libro
Germ. Nachricht von Judiſchen Sachen.

-א

4. DISSERTYATIO 1 2
Chriſtianos, 100 Gentiles ſpectare, qui revera
ſunt, עברי כוכביםם ומולות‎ ſervientes ſtellis 9
planetis, id etiam forte 5מסאום‎ 46 105 quæ Chri-
ſto & Regno ejus contumelioſa ,צטזתגסטקן‎ qua-
lia benè multa ſunt, ita tamen סט‎ quæ de בן סטרא‎
Ben Stada habent, admodum apud me ſuſpe-
64 ſint, quem referunt fuiſſe filium 57222 , quæ
& dicatur Miriam, i. e. Mariam, R. Chasda
dicente, etiam Virum ejus dictum fuiſſe, Stadam
& Pandiram, Paphum, filium Judæ, quæ fuerit
plicatrix capiliorum, dici autem Stadam, à R.
סטת‎ declinavit, quod ſecundum Pumpedita-
nos declinaverit à marito ſuo ad adulterium, quã
Hiſtoriam ex Talmude Babylonico refert Ma-
5 Buxtorfius ipſis Rabbinorum verbis, ]4[
quæ prolixiora ſunt quam סט‎ huc tranſcribamus.
Hunc enim |1| dicunt ſueſpenſum eſſe בערב פסח‎
in veſpera paſchatis, poſtquam inſidiæ ipſi ſtru-
ctæ fuiſſent, 55 inibi docent, nemint 7777 ſe-
ductori fieri, qui alium 7 Idololatriam 68
cultum altenum cupit ſeducere.
].[ Mariam habuiſſe matrem,
] 3[ Alibi refertur ipſum vixiſſe ſub templo ſe-
, cun-

; Vid. Buxtorf. in Lex. Talm. voce סטר‎ ex Talm. Babyl. Sanhedrin
Cap. 7. ſub finem fol. 67. Col. 1. editionis Venetæ, NB. nam וע‎
Baſil. hæc verba ſunt omiſſa. Et in Beth Jacob fol. 127. Col. 2.

4 1ם
ט}חסק}ט]
הו יש
ſercen‏
culo, un‏
סץ
א
qui 0‏
Pellus,‏
0
ה
ת
ם
rilei ip‏
ו
ף
7
!
ו
/
parum
ול‎
מז ט\אַ‎

-=

לו
י

1 reyera
ול‎ 6
2 -ו‎
ו‎
ו‎ ſ
ו‎
04 ום‎
.
Nadan
ו‎ luenit
n, 4KR.
npedi-
נו‎ qui
ו₪‎ Ma-
ת‎
מוכ פסח‎
י‎

1

mpoo 6

0

.
י
n‏ תא

/
סיו

215588747 10 7 66

cundo 2 . 87 eodem modo 21331 dicunt Eſum
ſuſpenſum fuiſſe veſpera ſabbathi, his verbis
בערב פסה תלאוהו לישו‎ 7< 4 paſchatiz ]0-
ſpenderunt Jeſ. um b, quanquam errent in Cal-
culo, unâ 016 , nam 5 ipſo paſchate die
Ven. non ejus veſpera, quæ eſt dies ovis cruci affi⸗
ט‎ fuit, niſi dicas eum Cænam ſuam anticipaſſe,
qui Scaligeri error, quem adoptavit Lud. Cap-
pellus, qui ſatis à Cocceo & Cloppenburgio fuit
refutatus, ſane Chriſtus non dedit Phariſæis oc-
caſionem ipſum cavillandi, quam dediſſet 14-
ricipando Paſcha Legem Moſis violaſſet, quæ
nulli anticipationi locum facit, nec unquam Pha-
riſæi ipſum accuſaverunt quod paſcha injuſto 6
Ulegali tempore celebraverit, quod ſane feciſ-
ſent, ſi & non hic omnem juſtitiam legis implevi ]7
ſet, quã de סע‎ in Syſtemate Antiquitaltum He-
braicarum, prolixius, contra Cappellum 6
ipſum qui ejus hypotheſin adoptavit Heidegge-
rum ſcribemus, ſed modeſte, pro more noſtro.
Licet duo dubia, hic enim error unius diei
parumme movet; etiam ſint, quæ contra hanc
Buxtorfü ſententiam 06 Jeſu מסם‎ Stada & Pan-
dira moveri poſſint, nempe (ז)‎ quod dicant ipfi
)1( inſi

—

2 In Toſephot ad Chasigal .. 0 );(. 2. מו‎ Talmude Babylonico,
0 danhe in fol. 4 3. Col. ים‎

referente Buxt. 16.

66 DISSERZYATIO TI.
in ſidias fuiſſe ſtructas in 104 & (2) ipſum la-

pidatum fuiſſe 0 , licet ipſe hic ultimus locus,

iterum aliquid habeat, quod pro ſententia Bux-

torfiana quæ eadem & fuiſſe videtur Marci Ma-
rini Brixienſis, qui editionem Talmudis Baſile-
enſem caſtravit, militet, quando additur
שבן עשו לבן סטרא בלור שהכמינו לו שני תלמידי חכמיכם‎
: והביאוהו בבית דין וסקלוהו‎ 02 ſic fecerunt filio
Stadæ in Lud, id ק6‎ , Lydda, ולס‎ duo diſcipult
Japientim, (tanquam teſtes ſe.) inſidtas ſtru-
xrerunt, eumque ad Judices abductum lapida-
runt, quid enim clarius, quam quod hic legitur,
ſiconferatur cum Hiſtoria Evangelica? ubi poſt-
quam Evangeliſta recenſuiſſet, multos falſos te-
ſtes, contra Chriſtum ſurrexiſſe, addit, 0204 ad-

huc tandem acceſſiſſe, falſos teſtes qui Aixerint,

eum dixiſſe quod poſſit templum 7 abrumpere,
9ס‎ tribus diebus iterum readificare 6 quales
etiam apparent qui ſimulata pietate in ipfum at-
tendebant J. Quod enim circumſtantiæ pau-
lulum ab Hiſtoria Evangelica diſcrepent, id vi-
dentur ſtudio feciſſe, ne impoſtura facilius à Chri-

ſtianis deprehenderetur, quod niſi obfervaſſet

Marcus Marinus Brixienis p. d. hæc מסת‎ 6
in

7 Sanhedrin c. †. ſub ſinem ſol. 67. 1. b Ibidem, ſed clarius Talm-
Hieroſ. מו‎ Maſſech. Sanhedrin. 6. 7., ſub מנסתת‎ , & in Jevam. 6-. ult,
6 1 ,4%1,60,61א‎ 9Luc, XX,ZzO0⸗. ההה‎

ו מסת .

ת

ſ‏ פו
)תטוֹסק
-
Editior‏
te‏ עווג?
8 ז
ש

של ר

א
הח

ſtiamim
נסה‎
7
ma con-
Cunt,

ש
|, את
גז
#)3 ת

-

ף - ז
[ק נחס
0

—
4

a-‏ וו
5 ז
-ות 3
Ma-‏
Balhe-‏
וה
ע ש
וו
7
lapila-‏
legtu,‏
קוים
te-‏ 10
דל
lixeriut,‏
Umper 0‏
111316.9) \
4 1וו
קו
וה ,
ל
ו
-

.-

—
Tan.‏ ו
יש מו

7 | ז 4770 7תת9פזת

in ed. Talmudis Baſileenſi, 11006 1114 omiſſione
opus מסם‎ fuiſſet, cum hæ nugæ ſatis refutari
poſſent; & etiam à Chriſtianis refutatæ ſint.
Sanè תולרות ישו‎ peiora de Chriſto habet, quæ
non impediverunt Clariſſ. Wagenſeilium ab ejus
Editione, ſed potius animarunt, ad illa arcana Sa-
tanæ tela, ad deteſtationem, edenda & refutanda,
ut Chriſtiani præarmati ſint, quando talia ipſis à
Judæis objiciuntur, ſecundum illud tela præviſæ
minus nocent. V
Ne quid vero hic diſſimulẽ, vel potius diſſimu-
lare velle videar, qui enim, ſive Judæi, ſive Chri-
ſtiani me rectius norunt, ſciunt memoriale meũ
Hebraicũ eſſenn'& תלמיר חכם שאין תוכו כברו‎ h. e.
La] Philoſophum i. e. literatum debere non alia for-

ma comparere quam cor poſtulat, Germani di-

cunt, Er muß die Sach rund herauß ſa⸗
gen/ utGræcum אאיש +ס‎ arev ſutſtine 09 ab-
ש?.‎ 10096 und meyde / & Latinum, Ho-
ram ſeſu Vltimam Beatam habeam, hæc enim
vitæ laborumq; meorum metaelſt, electis his ulti-
mis Adagiis, cum adhuc ſub virga eſſem, ex quo
contra hoſtes meos, & calumniatores patet, pro-
pria enim hic confeſſio audienda, quem mihi -ם‎

nem propoſuerim in domino, quem ſatis etiam

declaraſſe videor מו‎ primo ſcripto majore, quo
( 1 ) 2 . 595?

4 Joma fol. 72, Col. 2. medio.

\

68 DISSERTYATIO 1

5.5. Integritatem contra Spinoſam, Morinum,
Richardum, Simonem & plerosque Pontificios,
ita defendi, סט‎ ſcripti mei hactenus nondum poœ-
nituerit, approbationẽ etiam nactus etiamſi non
lucripedarum quorundam Bibliopolarum, qui
ægre ferebant me aliquid propriis ſumtibus ede-
re, nedum in propria Typographia imprimere
velle, unde quæ fidei corum commiſeram tecte
in officinis habebant, ſive ut udæorum phraſi
utar גנזו‎ occultarunt, tamen Profeſſorum Cla-
riſſimorum, quos Patres vocare, ſoleo, quem
honorem alias non facile alicui concedendum
eſſe puto, ut alios etiam honaratos Typographos
vel Bibliopolas non memorem a.
Ne quid inquam diſſimulare velle videar,
ſuadeo Curioſo Lectori Lectionem Cod. Talm.
עבודרק זרה‎ hoc eſt 06 Idololatria, ה1‎ quo inve-
niet veprarum calumnias erga Chriſtum, & o-
dium contra Chriſtianos, cum blasphemiis ma-
nifeſtis, qualis eſt illa, Tractatu ע"‎ de Idolola-
tria fol. 10. Col. 2. fine & initio fol. . ס.6‎

בשנתפס ר' אליעזר למינות העלוהו לגררום

לרון אמר לן צתותו הגמן זקן שכמותך
יעסוק

Videantur utriusque Gleditſchii nova literaria- Buͤcher⸗Saal /
& Teutſche Acta Erudnorum, quæ ipſorum ſtudio & ære à
Viris Doctiſſimis prodire ſolent inprimis 6 T. XXV.

* הא
| אנך
וה
לתו
נא
מדתני

זא |

קנא
שק
ולמ
מי
ה
1 וא

תערי -

שנ
[ לכ
יחל
מ
שת!

ההה
ה
| תש
unſi non‏
דא
9664
| סהמו
[ 4600
קם
Ca-.‏ מו
| חא
edendum‏
1 ק

ף -

0 inye⸗

-

mis ma-

-4 -ו
Co.. 1‏ 7

| כעת0
| ל א

ף

|‏ 8 +0ן

1 \

תקרב אל פתה ביתרה זו הרשות ' הש

H 7‏ 4170 7אמפפזת

. \ יעסוק ברברים בטלים הללו אמר לו נאמן עלי

הריין כסבור אותו הגמון עליו הוא אומר והוא
לא אמר אלנת כנגר אביו שבשמים. אמר
לו הואיל והאמנתי עלך רימוס פטור אתה

כשבא לביתו נכנסו תלמיריו. אעלו לנחמו

ולא קיבל עליו תנחומים אמר לו רבי עקיבא
| רבי תרשיני לומר רבר אחר ממה שלימרתני
א'ל אמור אמר לו רבי שמנת מנורת בא
לירך והנאך ועליו נתפסרת אמר לו עקיבא
הזכרתני פעכם אחרת הייתי מהלך בשוק
העליון שר ציפורי ומצאתי. אחר. מתלמירו
ישו הנוצרי ויע7ב איש כפר סכניא שמו אמר
לי כתוב בתורתכם לא תבינת אתנן זונרה
מהו לעשורת הימגו בירה הכסא לכג ולא

אמרתי לו כלו אמר לי. כך לימרני ישו הנוצרי -

מאהנן זונה קובצרה ער אתנן זנרה ישוב
ממקו-= המנופת באו למקום הטנופת ילכו
ורנאני הרבר ע'י זה נתפסתי למינו' ועברתי על
מח שכתוב בתור' הרחק מעליה ררכך זו מינף
) —

-

ז DISSERTYATYIO‏ ס1

Latine vertente Doctiſſimo Dn. Prof. Edzardi

vide .ק‎ 129. libri ſu] Qaando comprehbenſus
eſſet R. Elieſer ) 2 Komanis) ut adigeretur 4
hareſin, duxerunt eum coram tribunalt, ut ju-
dicaretur. 100 cum comparuiſſet, dixit 41

ilum Praſes judicii Ciun); Num ſas eſt, ſe-

nem talem qualis tu es, occupari in rebus iſtis
futilibus, in quibus tu occuparis ? Reſpondit
.14 . Elieſer; juſtum eſt ſupra me judicium judi-
cis. Quod ita interpretatus eſt Præſes, quaſt
de ipſo dixiſſet, (quod veram ſententtam pro-
nunciaſſet, agnoviſſetque ſe in futilibus rebus
oecupari) cumtamen .14 . Elieſer judicis nomine

non niſi patrem ſuum quiin œlis eſt, (ſupremus-

que omnium rerum eſt arbiter) deſignaverit,
(Faſſus, ſe adverſus לק‎ Aeliquiſſe, juſtam-
que delicti illius pœnam nunc luere) dixitq; 0
adipſum Præſes; quandoquidem ſententiailla,
quam adverſus tetuli, 276 ipſo approbatur, [-
ro per Dimum, te libertati nunc reſtitui, atque
%wRwvinculis dimitti. Quando autem R. Elieſer
domum rediiſſet, acceſſerunt 44 ipſumdiſeipu-
li ejus, ut conſolarentur ipſum: ſed ille renuit
conſolationem admittere, (ma‿ktus, quod cauſ-
ſam indagare non poſſet, 0ס‎ quam divina per-
miſſone eſſet compréhenſus, indeque nec depre-

cari peccatum ſibi non cognitum.) Tum R.

Aki-

Alſßa B
וו‎
guetu
dante,

uod /

| 7%26/ 7

00
7
ו
%#?&3]}
ו
177
וז
160/[
ſeriptu‏
afferen‏
[ ת
rare‏

א

ת
relicta⸗‏
ו
ל 16
וד1
1"
- ו1'7

17

ה
וו
tur a‏
-.
41 וו
וו
ו
ת
-
ו (/
ד
nomine‏
שו
ו
&#%;/%;ן
ו
7

| DIS SERYATIO 1 ל‎
Abkifa dixit 44 ipſum; 084007 concede miht,

ut proferam in medium unum verbum ex iWlis

quondam me docuiſti. Quo veniam‏ 6 6ו
dante, adjecit; 014007 ! forte hareticum ali-‏

quod dictum tibi fuit aliquando propoſitum, *
quod וקנ?‎ placuit, eaque de cauſſa Cjuſto Dei -א[‎

dicio) fuiſti nunc comprehenſus. Confeſtim au-

tem rediii ſec-um in memoriam R. Elieſer, regeſ-
ſitque, 0 Alifa! revocaſti mibi in mentem

Wen, illud peccaminoſum in quo deliqut.) A-

liquando enim deambulavi in foro ſuperiori ur-
bis Zipporis, invenique ibi unum 6 diſcipulis
7 לצ‎ NAZARENI, שמס‎ nomen erat
ACOBUS Sechanienſis, 0707 Adicebat ad me,
ſeriptum 7ס‎ in lege veſtra Deut. XXIII. 9. Non

afſferes mercelem meretriciam in domum Do-

mini Dei tui, Nunquid ergo licebit pro 4 ?4-

rare locum ſecretum Sacerdoti magno, (ut in-
ſerviat uſibus illius, quando is evitanda im-
munditet ergo ſeptiduo ante feſtum expiationis
relicta domo ſua in conclave parhedrorum ſ. aſ-
ſeſſorum regiorum, quod prope templum eſt,
ſe contulit, inque eo commoratur) 7 Me aCu-
tem nihil reſpondente, addidit porro, IESS
NAZ ARENVS' me docuit, verborum Mich.
IL.. E mercede meretricia collegit, 09 uſque in
mercedem meretriciam revertentur, hunc eſſe

7² DISSERZYATTO 1

ſenſum, àloco immundo venerunt, 09 ad locqum

immundum (ſecretum puta) abibunt. 4
interpretatiomihi placuit,ideoqg,ego nung CGuſto
Dei judicio) fui comprehenſus, ut adiger 1
hereſin. Transgreſſus enim ſum mandatum
illud divinum, quod habetur סול‎ . V. .4
40 illa | ]0. 11007 | viam tuam, 69 ne ac-
cede ad oſtium domus ejus, ſo. Magiſtratus
civilis,

Senſum horum verborum vide apud Virum

laudatum ג‎ pag. 297. uſque ad finem pag. 322. ſive
Numero notarum 150. uſque 164. incluſive, -סם‎
lumus enim hic prolixiores eſſe; Res 0 redit
R. Elieſer juſte Hæreſeos damnatum fuiſſe, quia
bene 4 diſcipulo Jeſu dicta, approbavit, & quod
dicitur Prov. V. .8. 06 elongatione à meretrice, id
referri ad Chriſtum & Apoſtolos ſuos, & de non
accedendoad oſtium ejus, ſc. meretricis] id hic

transferri ad Magiſtratum Civilem, ſc. Chri-

ſtianum.

Hæccine non ſunt blasphemiæ: quod enim

06 diſcipulo illo Eſu Jacobo⸗/ dicunt, id ideo ſta-
tuunt, quia majori odio habent ipſum Magi-
ſtrum, quem נוצרי 1ס1[‎ Nazarenum, vel extra-
neum, & 5נוקס סת ==- אותו איש.‎ habeant ipſum
nominare, imo התלוי‎ ; ſimpliciter ap-
pellant, vide per compendium notas Virr

ו -

ת -

00 v

6#45”4[
ה
ט
ו לס
ו
]
1
8]

[ גס

י.

צ
furti 8‏
ler.‏ 1
ה
ותוחד
me‏ ת]}}וֹ
ו
אז"

1161

]
!1!6;” 7
datum
.V Honga
] 4l-
kratu

IVirum

6 .
00, ס
ledi‏ 0
ף 6
ו
d‏ י
+
8
]

ו סו
0
י
ה
ו
licter a⸗‏

.

DISSERYATO ת‎ 73

QRiſſimi pag. -4ס‎ fine, & זט | ישר‎ loco Gemaræ
citato vocatur] hoc 61 7 שו שקר [תועבו‎

70 ]8 mendax 69 abominatio vel potius ט‎ mi-

hi videtur D2) מח שבמו‎ deleatur nomen ejus

quod exponunt‏ יש memoria, vel ſimplicius‏ 9ס
deleaturnomen eius, nunquam ve-‏ שמו
ro ſcribent *ν vide Buxtorfium Abb. Libro‏
ed. Franeq. in 70 Anno MDCXCVI.‏ %ס .107 P.‏
Ubietiam obſervat, quod interſe non dicant,»‏
eſchu, ſed Jiſſchu, 48 formam ſuperioris,

maledictionis tanto propius accedentes. Mihi ,»

addens ante paucos annos hac de re cum quo- .
dam Judæo conferenti, immo, reſpondit, non ,
ſictantũ explicatur, ſed & ושיו שקר תשבֶ‎ ,
& paucis interjectis, vixit iſte udæus Franco- „
furti & Hanoviæ, ubi Anno 1616. ivit in infi- „
ma terræ. Cum autem mihi horrendam iſtam נ.‎

vocem proderet, in fide Judaica vacillabat, -
minimé 3 fide Chriſtiana alienus, de qua et- „
iam mecum, ut & cum D. D. Amando Polano „
b. m. aliquoties contulit. ,, השא ה‎

.

Gratuletur ſibi Hanovia noſtra, quod אס‎ hoc,
ut & aliis locis conſtet Magnum Buxtorfium illic
verſatum fuiſſe, memorat is alibi Del Medico
quendam illic cognoviſſe, & etiam Rectorem
(K) Keu-

74 DISSERYATYZOT.

Keuchenium. Pergit Buxt. ישו‎ etiam per Gema-
triam notare אלהי נכר‎ Deoc alienos vel Deum
alienum, & hoc inveniri in fine Libri, quem
אַבָּקת. רוכלה‎ appellant, ubi ſubjungit illa
ccaſione illud וריק‎ 11 notiſſimis precibus oy
etiam per Gematriam efficere 36. hoc eſt ה1, ישיו‎
quibusdam Exemplaribus, hoc vocabulum, ut
& annexa, h. e. hanc lineam, „ad? המשתחוים‎
וריק ומתפלליבס ללא יושיע‎ 1.6. Qut incurvantes 6
honorem exhibent vanitati & manitati, & ado-
rant eum, qui non poterit ſervare in precibus il-
lis omiſlam eſſe docet M. Buxtorfius, cum ſpatio,
cujus occaſione monent pueros adultosque ſim-
pliciores, hic hæc deeſſe, quæ ſe in ſuo exempla-
ri habuiſſe teſtatur Buxtorf.l. c. .ק‎ 109. ed. modo
dictæ. “
Narravit mihi Judæus ſimplicior, eos ſpu-
tum emittere quoties verbum דיק‎ pronunciant,
recitantes 1114 עלינו‎ , de quo vid. pluribus Cla-
riſl. Wagenſeil in L. Nachricht von einigen Juͤdiſchen Sachen /
ubi an 5ת‎ udæi Chriſtianis maledicant vel non,
חו‎ medio reliquit, ſtultiſunt, quando ex literis
initialibus יהושע‎ Jehoſua nobis perſuadere vo-
lunt ducem Iſraelis filium Nun hujus præcati-
unculæ Authorem, hinccam מסם פסת‎ ſpectare.
Hæc quidem occaſione nominis ven, blas-

phe-

Phemi
Kalla 0
ז ראשי‎
מו ר‎
מרבן‎
עך‎
ה א‎
ווארח‎
אנו‎ '
שאלך‎

=ל

שנתי

צ' -

רס
מ ה
אמרו
את

4

alter

]
מול |
0
ו ngit‏
עלנו צו
in‏ ,שוץ
lum, ur‏
המ/תחו

ה ₪7

7
01
0 ף
gue 1-‏
ת
ו

ש ₪6
מו
0 ו
, ₪(₪© 8

vel no,

;
gere vo⸗
prrci.
peblate
7 ]([35”
ון

ל ב . DISSEKRTYATIO‏
phemiam priorem excipiat alia, quæ extat, Cod.‏
פעם ואחת הוי זקניםם Kalla fol. . Col.2. med.‏
יושבין בשער ועברו לפניהם שתי תינוקוו"ת
אחר כסרה את ראשו ואחר גילה . את ראשו
זה ושגילרה \ את ראשו רא ואומר ממזר ר
יהושע אומר בן הנררה רע אומר ממזר בן
הנררה אמרו לו לרע היאך מלאך לבך
לעבור ערה רברי חבירך אמר להן זה אני
אקימנו * הלך אצל אמו של תינוק ורארה
- שהיתה יושבת ומוכרת קיטנית בשוק ' אמר
| לה בתי אם את אומרת לו. רבר שאני שואלך
אני מביאך לחיי עולםם הבא אמררה לו
השבע לי הירה ר' עקיבנת נשבע בשפתיו
| ומבטל בלבו אמר לה בנך מה זה מיבו'
אמרה לו כשנכנסתי לחופה נרה הייתי ופירש
ממני בעלי ובא עלי שושביני :והיה ליבן זה
נמצגם התינוק ממור ובן הנדרה ' אמרו
גרור" הירח ר' עקיבגה כשה כחיש את
= הפותה 1= -. ם
libri,‏ 140048 .279 .ק Clar. Edzardi ita vertit,‏
Cum aliquando ſeniores ſederent in porta (ur-‏
bis) praterierunt ante ipſos duo pueri, quorum‏
alter caput texerat, alter retexerat. Et de‏

(k) 2

2

quidem qui 0 (bProterve & contra bonos

PDISSERYATIO 5

mores) retexerat, pronuntiavit R. Elieſer,

quod eſſet ſpurius. R. Joſua autem Aixit, eum

eſſe 4 muliere menſtruata conceptum. At R.

Abifa ſubhjecit, eſſe 77 695 ſpurium 9 וֹשװ/#‎

menſtruata. Vnde cateri interrogarunt K. A-
kifam, quomodo tamaudacter collegis ſuis con-
tradiceret. Sed ille regeſſit, ſe dicta ſua eſſe con-
firmaturum. Abiit ergo ad matrem pueri iſtius,

quam cum videret ſedentem in foro 09 venden-

tem legumina, Aixit 44 illam, ſilia mea, ſi אז‎
mihi ingenue indicaveris id quod ſum interro-
aturus, eſiciam ego ut potiaris vita ſoculi
Iuturi. Ipſa autem poſtuelante, ut jurejuran-
do aſertum ſuum roboraret, juravit R. Akifa
labiis ſuis, ſed ocorde ס]‎ jusjurandum hoc ſta-
tim reddidit irritum. Tum . 1074 : 6
inquit) mihi, qualis ſit hic ſilius tauuL. Ad
04 774 ; Quando ego 4 celebrarem, /4-
וסו‎ 20400 a menſtruts, ideoq; ſeceßit a me mari-
tus:paranymphus autem meus occaſione arre-
a wgtegle meum 6 t ,2707/6 60 éo 00700=
מלוק‎ erſtitit mihi filius .סק‎ Vnde apparuit,
puerum iſtum eſſe non modo ſpurium, ſed &&
menſtruatæ flium, cumque id percepiiſſent, cæ-
teri aſſſores, dixerunt; Magnus fuit R. A-
lifa, quando correxit doctores ſuos. 2
4

א
0 ו
גס
!יטעס;םק
װמ01}ץ1
0 ת
מוס
/ ן;]'װ%
ו
ו
217
ת
ט
ſed reſe‏
in tem‏
ל
ו
)56
cere kal‏
הא
6
quame‏
Libro 0‏
7 ה
ק
.) וס

הה
ו
eon-‏ ₪
סף
ו
000

4, ſitu

interro⸗

לװװ*# 4

DISSERYATIO T. 77
Nolo ex hoc dicto jam Chriſtianis quibus
hæc ſcribo demonſtrare, qua fide ipſi Jurare
ſoleant, ſi enim R. Akiſa Profeſſor 24000. diſci-
pulorum;, ita dives reſervationibus fuerit, quid
ipſo minores facient, lege pluribus Buxtorfi Sy-

nag. Jud. cap. de die expiationis, 6 invenies

quomodo 6 expiationis Vota facta vel facienda
irrita facere ſoleant, qualem formulam etiam אס‎
Machſor Pragæ in .[ס)‎ edito exhibet, laudatus
Edzardi .ק‎ 281. qui etiam אס‎ Moſe Kozenſi
in Sepher Mizvoth Gadol præc. neg. 240. & 24

P. 1. fol. 6o. . med. & Maim. Hilch. ſchevuoth pro-

bat, eorum Juramentum non אס‎ externis verbis,
ſed reſervatione mentali valere, conf. ctiam hanc
in rem Eiſenmengeri Entdecktes Judenthum / & .כז‎
Schudtii Fautoris & Amici noſtri judæus Chri-
ſticida, Dieffenbach [5 convertendus, 6.
Sed hoc tantum obſervari velim, hæc reſpi-
cere fabulam, quam fingunt de innocentiſſimo
Jeſu noſtro, quem ex iſtiusmodi nuptiis conce-
ptum eſſe iidem dicunt in virulentiſſima charta,
quam edidit & refutavit Cl. Vagenſeilius, in
Libro cui Tit. Tela ignea 541404 , confer Buxt.
Syn. Jud. C. 7. ו.ק‎ & Doctiſſ. Dn. Edzardi l. c.
P. 280. \
Quod ſi enim Chronolegia non concordat
cum Chronol. conſueta id mirari nolis, hoc enim

(k) 3 ſtuodio

28 DISSERYATIO 1

ſtudio faciunt, סם‎ Chriſtiani ſciant quid
ſcribant, vel ſaltem contra quem.
Iſtiusmodi plura adhuc annotare poſ-
ſem, ſed nolo prolixior eſſe, conſulatur in-
terim Talmud Bab. fol. or. col. 2. ſin. Schabbath
fol. 166. Col. I. fin. Sota fol. 47. Col.. med. San-
hedrin fol. 43. Col. I. fol. 103. Col. . fin. & fol.
107. 001.2. Gittin fol. 77 col. I. med. & per
compendium Eiſenmengerus libro jam re-
cenſito, & Nigrini Juden Feind / ut & ami-
ciſſimus noſter Schudtius, in Libro novo
cui Titulus Judiſche Merckwuͤrdigkeiten / qui סט‎ &
VVagenſeilii Varia, Judæos ſane 66 Tal-
mud ſatis dep lumarunt.

Cur etſ. §S. . Pergo itaque à contemtu Talmu-

2 [”””." 0115 , ad meritas quæ 01 debentur 180065 , 6
01 .—₰☚.. .
- propter 08 4 Chriſtiano legi meretur;

tur ta- [ 1006 recte alicubi monente Cocceo etiam
vat inde legi mereatur, זט‎ Judæis malitiam 60-
. rum & perverſitatem oſtendere valeas, nam
ſi ex ipſorum ſcriptis non legeris quæ obji-
cies, tui ridebunt.
RanioJ. Meretur igitur legi 1. Ut dogmata גטף‎
₪:₪- vetera quâ nova explores, atque ſcias ante-

Facſ quam cum ipſis committaris, quà 06 סץ‎ præ-

amus. וסז‎ ipſum ſæpe laudatum Coccejum, Edzar-
di „ Schudtium 2 aliosque legas ipſum II-=

Coln-

compal
Prekunt
0
ſtrasin
imnltatie
ג‎
derunt.
Num.
י‎
expone
שו‎
ה‎
לה‎
1ת‎ init
\פ\ז\סך‎
י‎
%
ו‎
ת‎
סל‎

16%611111

ſic
ט‎
0

e⸗‏ ת
ג

8 ז

וו 1
ז1
ו
ה

& 0

. ךםק&י.וֹ

] -
] ami-
10 0
וו‎ ut &
א‎ 14-

Tam ll⸗
64ו‎ &
getetur;
0 ו‎
tum )0-
הל‎

ata glu
ciasante-
ר‎
וֹ]ב&םנש‎
ו‎ in⸗
oln-

DISSERTYATIO ם‎ 79
comparabilem noſtrum Lempereurium in
prætfatione ad Librum hunc.
Sic ex. gr. aliter 5 Pſalm 2. nem-
= de Meſſia & hoſtibus ſuis, vid. notas no-
ſtras in Plalmmos Davidicos Hebraicas, ad
imitationem eorum ſcriptorum qui Aucto-
res Claſſicos Lat. cum notis variorum edi-
derunt. II. In vocibus ena Nevenerae, ut Ratio 3
Num. XXIV. ry. quod alii male deſt ruet k4
rectius ex Talmud. congregabit. III. Ad -
exponendas phrafes varias difficiliores Vet. ,
Teſt. IV. Diſcendos ritus, vel סם‎ nos adex-
alibi vocamus, quatenus ]1 effici- benen-
unt, illud magnum fœderi operum ad Si- Piraßr
nai inito accedens, CEREMONIAS: 7
Templum melius deſcribet, quam illi סף‎ Manea
id viderunt? Sacerdotium, quam qui exrimda)
Sacerdotali ſtirpe deſcenderunt, 1060125
Patrum hac 06 16 habuerunt &c.? 5
ſacrificiorum naturam, quam qui illis vel
operam dederunt, vel eorum ſchedas col-
legerunt, qui iis olim occupatiſſimi erant?
Et ſic 06 centenis aliis Ceremoniis, quas
ſcire Theologum non tantum politum &
ornatum, ſed etiam folidum efficit,
hinc earum ſcientiam non tantum jucun-

Sed

dam.

/
.

80 bISSERTATIO 1

Sed & propter [11 Typos cognoſcen-

₪ = 005, |2| ס6 ססקס‎ perpetuo alluden-
ti, 605 , [3] Varias phraſes inde deſumtas -סם‎

2 *ceſſarium 616 exiſtumo, & probavi etiam

cptτοin ea Orat. Inaug. quam o. habui, cum

Reraler Profeſſ. Theol. ſecundo Inauguratus fui.

red petitã ergo inde illuſtrandam eſſe quam ad-
7= 6סו‎ ipſé Chriſtus Matth. XKV. -א ד.‎

אס של
918 92 ע₪ -ם /וסאָשמ 2 ו?ךוּג// וד ו וקָדאחי סד וחו? עש 06 . 5ד4 Phraſi-‏

שד₪0 מנפדוען חוד ת , שדעש הדש עסד ושקוד ואן סם שא N. “ρ„,‏ /שת

דופ עס |,6ד9ל5א %₪ 5 „ ex- PO guo Marcus habet‏ .7 .
ע 0 ( וק"ס , ו%6 ם ) ע=0קָסא Anrt.‏ וד ו גןדאדי שד השיו₪ Plica-‏

7 . .ב | יס א‎ & Trem. ultimum locum
הסו‎ vertunt, vos autem 270777 , ſi dixerit
quispiam patri vel matri, Corban i. 6. do-
num] eſt quocunque a me uvari poſſes, 1-
ſons erit. Marc. VII. u. adde illuſtrationis
cauſa, ex eodem Marc. VII. 9. Neæc per-

mittitis amplius eum quicquam praſtare

patri ſuo aut matri ]44 : quod ibid verſ. .
vocat, Irritum facere ſermonem Dei tra-
ditione veſtra, quamtradidiftis, conf Matt.
XV. 6. quale quid non dicit de lotione ma-
nuum, quæ etiam erat traditio patrum,
quamque ס6‎ magis poſſet præcepto Dei ad-
verſam dicere, quod eam ab סוקו‎ poſtula-
bant & diſcipulis ſuis, Matt. 4 .. 6

Aiſci-

Sic quis negaverit, phraſin ex Talmude

ו
| 000
לת
Chriſtu‏
tratiarr‏

quod

י

ו
intelli‏
ט[ ה
לה
fundan‏
0
הה
י
4
1
0
0
גס
ה
ה
את
הה
regul
17

oſcen-
116
1 -
ה‎
! 1ס‎
ו‎
]6
amad.
פוד‎ Je NM.

2
₪ 4

8 737?;1./'
ודטש וד ,
9 ףאָג;!?
00 וה
ל
. 5
וו 7[65
1
Ne jer-‏
|
ום
וה
ו
כןװש]”ן;ק
ו
1 [ש}סץ

ו

DISSERYAZTO L. 58

diſoipuli tui transgrediuntur traditionem ſenio-
rum Non enim lavant manus ſuas quum
edunt panem. Cconf. verſ. 20. Illotis autem -4ל‎
nibus veſei, non polluit hominem. Unde eam
Chriſtus quidem inutilem, ſed tamen legi con-
trariam non vocat, confer Marc. Cap. VII. 1—-9.
quod quidem dicit de illa traditione qua 4-

rentibus cum ſuccurrere deberet ipſis dicit,

Corban es quo 4 me jſuvari poſſes ſic enim verba
intelligenda putem, quare utique diſputaturus
cum Judæo, vel Auditorem Chriſtianum convi-
cturus, hanc phraſin recte exponere debet, quæ
fundamentum eſt diſputationis, licet Theologis
aliquando etiam in uſu ſit diſputare de re, in qua
idem ſentirent, 41 unus alterius terminos intelli-
geret, quale totum fere eſt, quod inter nonnul-
105 diſputatum fuit, 06 Criterio veri, clara & di-
ſtincta perceptione, infallibilitate rationis, pare-
ſi & Apheſi, de numero Sacramentorum, an
ex. gr. Iris, conjugium, & Sabbathum ſint Sa-
cramenta vel non: Aliaque גז שמז סמסם‎ ſed
tollatur hic abuſus, & maneat uſus, nam ex ab-
uſu Theologorum ad abrogationem Regularum
Hermeneuticarum non valet \ rgumentum, po-
tius maneat Canon explicationis & diſputationis,
regula amoris plena, propter verba non eſt diſpu-

tandium, aut diſorepandum, modo de re ipſa

(1) con-

TI.‏ 4710 דתתפ9פנפי | ל ל

conſtet, nec verba faciunt Hæreticum, ut ali-

quisait, ſed malus animus, non pugna verbi ſed
fenſus verborum.
Ergo antequam poſſis judicare, utrum Chri-
ſtus hanc traditionem recte culpare ſuſcipiat,
hincque defendere diſcipulos ſuos, quod mino-
rem illam non obſervaverint de Lotione manu-
um, vide Connexionem hancapud Marcum in-
primis Cap. VII.
Sciendum tibi eſt, quid ſit י4‎ ſive donum
deinde quomodotale aliquod donum, ex tradi-
tione mandatum, potuerit abſolvere à lege im-
mutabili amoris, quam ב‎ ppellare, con-
ſueverunt, rectius ut puto & clarius dicendam
Legem 22704 , vel amoris Dei & proximi,
quamque Deo auctore, erecturo fœdus gratiæ in
Sinai acceperant, & illius præcepto ordine quinto,
& primo quod promiſſionem adjunctam habet:
Unde verèò illud (ſive explicatio vocis aseer) ? %ס‎
ritu ſacrificiorum, & pecuniæ ſacræ, dicit quidem
aliquid hic Ligtfootus, ſed claritatem majorem
deſidero.
0 501006 aaes fuit formula voti, quales pluri-
mæ erant vide Tractatus Talmudicos Nedarim
& Nazir, ad quos etiam provocat Ligtfootus,
Hor. Hebr. in Matth. Cap. XV. 6. inter quas ita-
que etiam legas hanc formulam קרבן שאני נהגה. לך‎
quod

—

שחו -

װס&וֹ&סװף

ו -

.0
tumn 6
non polliu
currit in
ו שא‎
! גר‎
]9 aua,

את
וחסד
Comume‏
tumer‏
ſoc loco‏

הש.

ſeryo qui
י‎
ו‎
ץ חו‎
N
ה ע‎

- ש.

- 64ו

. -1ו1

ס

-0ת0001
| -ות1 6
\ -1001111

edonum
ץ‎ tradi-
0 --
סס‎

cendam

Vorimi,
glatirin

eqinto, .
0 habet: .

0 (/#וֹ;(ןמ
וּת&\\\'סף]
ה

וק
Nedarum‏
cootus,‏
ita⸗‏ ו
קר שוני
10

D 18SSERYATIO מ‎ 7

quod idem ac noſtrum קונם 8 , וסס ופ. 67 964 , וםחֶ‎
muanus ertt.
Hoc autem nempe quod per hoc juramen-
tum parentes ipſius facultatibus devotis potiri
non poſſint petendum eſt, ex ſimili caſu, qui oc-
currit in Miſna —☚ Cap. XI. 4. קונכם שאינן‎

עושרה על.פי אבא ועל פי אביך ועל פי

אחי וערה פי אחיך .אינו יכורח להפר שאני
עושרה ערה פך אינו צריך להפר :
) /פ,‎ qua maritata dixerit) Munus erit, quic-
quid praparavero ori patris mei, & ori patris
tui, & ori fratris met, & ori fratris tui, tum
ille (maritus) non poterit irritum reddere.
Hæc ſolutio quoque placuit Clariſſimo Salo-

moni van Till, סט‎ his jam ſcriptis obſervo in ejus

Commentariis 40 Matth. XV. Verum mihi tan-
tum ex parte ſatisfacit, nam, video quidem ex
hoc loco formulam jurandi ſeu devovendi, ita
6 votum cedat in detrimentum parentum, ob-
ſervo quoque diſputari 06 hoc caſu, ſed etiam at-
tendenda venit deciſio, quæ non eſt ſecundum
Doctorẽ, qui ira pronunciat, ſtatim enim ſequirur,

רבי עקיבא:אומר יפר שמא תרעוף עליו יותר

| .א יגרשנרה ותהי .אסורה עלו‎ 4672 inquit,

% ה‎ irri-

34 DIS SERTYATIO .

irritum reddat: fortaſſs enim pblus laborabit,
quam ipſi obligata eſt. K. Juchanan Ben-Nuri
ait; irritum reddat, quia fortaſſts expellet
eam, & erit ipſi prohibita. Etdeciſio eſt ſecun-
dum R. Jochanan filium Nury, ut docet R. Ob.
de Bartenora & R. Moſche fil. Maim. Ergo tale
votum cum irritum fieri potuerit, non facit ad
caſum noſtrum, in quo proponitur votum quod
ſolvi, vel irritum fieri nequit. Hinc abeundum
ad ejusdem Tr. Cap. 9. S. 2. ſed plenius caſus 6
exhibetur Cap. 9. S. I. Rabli Elieſer dicit; Ja-
nuam ad pœnitentiam) aperiunt homini, ra-
tione ſumtaà) abhonore patriz & matris זס‎
ſed ſapientes brohibent. Dixit . Ladok; an-
tequam aperiant illi 40 honore patris 69 matris,
aperiunt illi ab honore Loci (i. e. Dei) At 7 ſic;
non erunt vota ) 14 amplius, propter quæ ro-
gentur ſapientes) Interim confeſſ ſunt ſapientes
R. Elieſeri, quod in re, quæ vertatur inter
ipſum, 69 patrem ejns, matremque ejus aperi-
ant illi ratione] 40 honore patris ejur, 6 -4נ‎
ere 0 \
Vides enim .ם תוגן‎ 1. votum, quo quis 2
bona, in honorem Templi maxime rLactt
ciorum לקורש‎ appellant judæi, devoviſſet, quod

illa parentum uſui negata fuerint, etiamſi à

tempore voti in ſumam cecidiſſent paupertatem.

00

0
10
X R.)
הת‎
conced

6

conſin
ciant
דה‎
ול‎
וו‎
וו‎
non er
ום‎
א‎
מול‎
00

000

)ק סת

. 0

tiores.
י‎
מל‎
ול‎
ו‎ an
7 0

1
ו-
relet‏
ה
\
gotale‏
6
mquod‏
י
סהו
י
ni, ra-‏
0
7
*ןש 04
ו
ו.
ו
7 ק
ו

ג%”וֹ)נכ

0 &}װף

־#וֹ”ו%&]ן?
6},)[1104־ ,,
;
aem.‏ 2

0

D ISSERTYATIO ת‎ %
Sed ס0106506014‎ noneſt juxta R. Elieſer, ſed ſe-
cundum ſapientes, ut docet R. Ob. de Bartenora,
& R. M. fil. Maim. qui dicunt tale votum irritum
fieri potuiſſe: Objectio non valet, quia tamen
concedunt, duo requiri ut hoc votum irritum
“ 8
- ם‎ Voluntas voventis, 11 Quod ille
conſulere debeat ſapientes qui tum irritum fa-
ciant votum, ſic enim ſubiungit Maimonides,
verum ſapientes dicunt, quod omnino neceſſa
rium eſt conſulere ſapientem aliquem 7 ſol vat
illi votum ; Qui ſenſus etiam eſt verborum
Miſnæ, אם כן אין נרריםם מוריכם חכמיםם‎ .7 ſi ſic;
non erunt vota (ulla amplius, propter qua ro-
gentur ſapientes) ac ſi dicat illorum honori con-
ſulendũ eſt, ſine his nihil fieri poteſt, En Pontificio-
rum confeſſionem auricularem, en bona Eccleſiæ
devota, quod ſi enim filius dives ſua bona ex tæ-

- סום‎ ſeculi Eccleſiæ devoveat, & cuculum induat,
non poteſt ipſeen poænitentia parentum gremio,
& bona ipſius corum uſui reſtituere, ut hic mi-

tiores ſint prioris ævi Phariſæi, quam hodierni;
Chriſtus ergo ſupponit, filium nequam, quem
voti non pœnitet impii, quique id revocare non
vult; Atque is ex gloſſa noſtra poteſt renuncia-
סי‎ amori paterno, Gitaque impiam traditionem
Præcepto V. non minus contrariam, quamilla VI.

(1) ; eſt

% DISSERYALIIO ת‎

eſt adverſa, qua Chriſtianum interficere, 11066 ,
arque animal brutum quidem 016 ſabbatho אס‎
puteo extrahendum putant, non vero Chriſtia-
num, de quo caſu videatur Gerſon Judiſcher 1 1-
mud, Ezardi in Cap. ם‎ Avodæ Zaræ, aliique.
Juſte itaque hane fictam Sanctitatem improbat
optimus Servator, ſed quis ſic Chriſti actum
defendere poſteſt, niſi cui datum eſt adire Tal-
mud ipſum. Voſne vultis hominem impunitum
relinquere, qui quia ita reverentiæ paternæ prodi-
gus fuit, puniendus eſſet, ſine ſenatu ſapientũ, ſine

iſtiusmodi Votum reſcindere debuiſſet‏ שווכ

udæorum Synedrium, aliter autem multo eve-
niſſe, docet gloſſa, & exgloſſa ſervator, quantæ
ambagesut homo ad 16 rediens votum revocet,
quotus quisque malus filius, hos labyrinthosin-
trare voluit? recte igitur inquam Chriſtus, אס‎

hoc fonte Legum Phariſaico ex cerebro fuentiũ

abuſum, copiam, irrationabilitatem, ad cen-
ſuram vocat, cum ipſum ſuosque ob leviſſimum
negotium manuum non lotarum, vel aſperſarum
cufpcnt, extrahant prius trabem ex oculis ſuis,
antequam hanc feſtucam, imo ne quidem fe-

ſtucam obſervent inoculo Meſſiæ, & Audito-

rum ſuorum.
Sed ad alia, pauca nam quis omnia huc
tranſcriberet, unde ſcis quid ſit, parare paſcha
Matth.

Matth
1ו‎
ד‎
9

ſtorian

pugn⸗
1
וה
נחוֹ!וֹח

tes, G

0
שש

07 567!

400
ו
tium‏
ו
הה

1&1\%\\\

-
11.)%

1

licet,
0.
ל
וו
זפטון
ג
1
הה
-וֹוֹ)ס]ק:
ה
טס
ה
זתגזוך
+
ו
(X‏ ו
ה
ה
מו.
i,‏ ]
em 6‏
\

1/:16[/ ום
ו
.\%]131/}

DISSERTATIO I. 67
Matth. XXVI. . quam ex Talmude, de quo
vid. Ligtfootum. Et ſic quid ſit qui intingit
mecum in catino, ibid. verſ. 23.
Sed ne vulgaribus inhæream, videamus Hi-
ſtoriam poœnitentiæ Judæ אס‎ Talmude utique
illuſtrandam, ſi velis eam tendere ad gloriam
Dei, & confirmandam Doctrinam ſatizſacttio-
1 ך[‎ ). , prout in utraque Proteſtantium
Schola, contra Socinianos hactenus ſtrenue pro-
pugnataeſt, Matth. XXVIII. 3-— 6.
Tunc Judas qui eum prodiderat, quum
vidiſſet eum damnatum eſſe pœnitens, retulit
triginta argenteos ל+‎ ad primarios ſacerdo-
tes, & ſeniores. Dicens, Peccavi prodito ſan-
guine innoxio. Atilli dixerunt, quid ad nos?
Tz, videris. Ipſe verò projectis, llis nummis
argenteis in templum ſeceſtit: 09 profeltus
Krangulavit ſeſe. Primarii autem ſacerdotes
acceptis, nummis llis urgenteis dixerunt, non
licet eos immittere in 6 anan , guoniam pre-
tium ſanguinis éſt. Reliqua quæ ſequuntur
verſu .סד--7‎ & ipſa quidem notabilia ſunt,
ſed quia Argumentum noſtrum non immediate
tangunt huc non adſcribuntur.
I. Quorſum ſeceſſit, quando dicitur ſeceſſiſſe in
templum:
1. Quid 61 Corbanan? הת-‎
III. Cur

88 DISSERYATYITO TI. —

III. Cur מסם‎ licuit pecuniam illam immittere in
Corbanan?ꝰ
Si Hiſtoria cum conſtitutione Templi non
conveniret, qui illam non jam dicam סם‎ Judæis,
ſed Chriſtiano perſuadere velles:

1. Quod 44 primum Græca vox ad Hebrai-
cam manudicit, illa 64 , יסיי‎ quæ differt ab 6*“

ſic ייפיי סט‎ notet templum cum atrüs, ſed *6א'‎

ſolam ædem ſacram quæ ſtricte dicitur מקדש‎ 6
conſtabat ex duplici ſancto & veſtibulo, quod
vocatur היכל‎ quam diſtinctionem præbet natu-

ra rei & locus Apoc. XI. r. ubi = =י‎ OPponitur,

Afrio exteriori, verſ. 2. quod con-‏ שלו ויד ואט= ו
ſtabat ſola area ſubdiali & porticubus, diſtinctio‏
inſervit illuſtrationi loci Joh. II. 4. . Et inve-‏
תסיס 69 vendentes boves,‏ יפיי ויד + nit in templo‏
columbas, & numularios ſedentes ; Et fa-‏ &
ciens flagellum ex funiculis, omnes ejecit er‏
nes 09 5 boves, & numulario-‏ ודש templo,‏
rum effudit monetam, & menſas ſubvertit,‏
non poteſt‏ יפיי Arias Montanus. Ubi per‏ סם
aliud quam Atrium exterius, vel area ſubdialis‏
cum ipſo Atrium mulierum intelligi, 3‏ &
utique illi non ſedebant in templo proprie dicto,‏
ſed prope illud, numularii quidem in atrio mu-‏
lierum- & vendentes boves in Atrio exteriore‏
ad portam primitiarum, ut vocat‏ הר הבית vel‏
Lighi-‏

ligltt.
ו‎
ההוד‎
ת‎
8
ſtitit A
₪0 וחו‎
docte
סנו‎
batar a
7
הו‎
וה‎
9118111)
וה‎
ס ש‎
boum
0
,ש/!‎
ו‎
76
fcium
ג‎
ו\\\ג}.‎ (
ות1‎
י‎
ג‎ 0

tterein

-1
0 (ןב 0
של
& מקךש
ו
ו
י,)ג\ן\ו\וֹס?
נס וסו
1
inwe-‏ ו
ו
6% ”6['66
7
Gvertit,‏
%']016? 9
ſubclal‏
-.
ת סו
/?6%]6]1'01/(
]063/} ש

9 : ז סדד1 99887[

Lightfootus, rectius appellarem Primogenitorum
quæ erat ad latus Templi meridionale . dicitur
autem primogenitorum, quia primogenita ani-
mantiũ, per illam inferebantur in i pſum Atrium
Sacerdotum, unde & ipſa ad hanc portam ſub-
ſtitit Maria quando . 5 סקק‎ primogenito
ſuo intulit in Tem חנק‎ Luc. II. ex Num. XVIII. ut
docte obſervat doctiſſimus Lightfootus ad hanc
quoque accedebant mulieres purificandæ, voca-
batur autem etiam porta שער הקרבה י קרבן‎ bor-
ta oblationum, quia per illam ſacrificia minus
ſancta ſolebantintroduci in Atrium Sacerdotum.
Hunc uſum habet diſtinctio inter ו & פא‎
quam qui ex veteribus non obſervarunt pinxe-
runt nobis Chriſtum ex ipſa Æde ſacra ejicien-
tem non tantum collybiſtas ſed etiam venditores
boum & ovium.
II. Sed longe majori difficultati ſubeſt Cor-
banan, audivimus enim jam hanc ipſam portam
dictam fuiſſe Corbanan, verum quid Judæ cum
venditoribus boum & ovium, non legitur ſacri-
ficium obtuliſſe, ergo huc non quadrat illa
Porta, pergerem ego ad aliam 61 directe oppoſi-
tam, quæ dicitur נשיםם‎ & etiam Corban, cur
inveſtigavit ſedulo Lightfootus, propter 61 adje-
ctum conclave Corbanan dictum, conjici poſſet
cam dici Corban quia mulieres ג‎ quibus etiam
(m) deno-

4

90909 DISSERYAATITITO מ‎

denominabatur, quando oblationes ſuas alias

ab iis 2 diximus offerrent per eam intrarent, ut
viderentearum oblationem qvia ſimul נשיםם‎ di-
citur, ſed quia id nominis ſatis eam ab inconſue-
- ס‎ hinc raro & ab omnibus obſervato mulierum
acceſſu diſtinguit & denominat nullus dubito
cam alterum nomen ab 4000 conclavi nactam
eſſe, de quo vide Middoth. Cap. I. §. I.
Unde ſolum reſtat quæri cur illud conclave vel
ootius conclavia dicuntur Corbanan ? Sine du-
hio ג‎ diclis in illa incluſis, ex quibus emebant ne-
ceſſal 14 cultus, agnos ſacrificii quotidiani 6
res tam late patet ut etiam alteri portæ Sept. quæ-
magis 40600010 eſt idem nomen dederit, vide plu-
ribus in Diſp. noſtra 06 2 publico Judæorum,
qui Siclo fiebat Typo pretioſæ ſatisfactionis Jeſu

-
7 - .

Chriſti, ad illuſtrationem illorum locorum qui
Chriſti ſinguinem pretioſum vocant a, quibus
1004 ad Stclam illum alludi tum probabo, ut =סת‎
peris diebus 06 Sanguine in genere egi b. Vide in
illud Judas invitis face rdotibus imittit pecuniam,
ומס‎ ? Quia novcrat unde acceperat, & ſic con-
ſequitur ad confundendos utique Judæos, & con-
fimandos vere credentes in Articulo ſatisfa-
י

כ

,1)006.71.10. inprimis. צ‎ Pet. I. 18. 19. ? Quam defendit Or-

Adamus Uberus, Eſenheima Palat. do-‏ מס[ uvenis Dn.‏ סת

mefſticus & Auditor dilectiſſimus-

וה

פ?]וֹ!וֹס!?

n‏ ה
ם
ו
0
]
גז
clleet‏
/
1ו
lant in‏
deceba‏
hane‏
con‏ 06
0
0 7
77
10
ש;אַוֹ/;
( צשוּ}}
וק
:
ו
1
10
ת

תה
סו
di⸗‏ שכ
conſue⸗‏
Hierum‏
ם ,
ה

lwe vel
סוו‎ 01
antne-
.
0
אס‎ =
ו‎
ת‎
ס.‎
%ש&'\;?\\):‎
]
.
ו‎

. 00

: /

Tionis I. C., ſic enim jam conſtat Chriſtumim-
pleviſſe egregium 1 גמטקץ‎ hoſtiarum pro toto
cotu mactatarum, quæ ex 6 publico debebant
emi, & adumbrabant paſſiones J.C. quibus à patre
ſalutem emimus, ſolvimus, ſic certe Chriſtus
ſolvit pro nobis reipſa, ut illa ſacrificia in Typo.
En uſum Talmudis ita deſcribentem hanc por-
tam, hoc conclave, quibus reliqua addere fa-
III. Hinc verò facile liquet cur non licuerit

- ק1‎ inſĩcere hanc pecuniam qua Chriſtum eme-
rant in Gazoplyplacium ſive Corban, quia non

decebat מ1‎ ſacrum uſum convertere pecuniam
hanc Judæ manibus profanatam, hinc ergo uni-
tis conſilis, emerunt ex ea agrum illum ſiguli,
ad ſepulturam hoſpitum, quapropter סי‎
eſt ager ille, ager ſangnintis, uſque in hodier-
num diem, Matth. X XVII. 7. 8. Ad quæ verba
Lightfootus, Hor. Hebr. in Act. I. 9. d —,
Ager ſanguinis. Sic dictus, eſt quod cœm- „
ptus eſlet pretio ſanguinis, & quod rigatus „
ſanguine proditoris: nam huc judam à Dia- »„
bolo præcipitatum ego conceperim, atque ex
iſto eventu ſacerdotes eò magis motos, ut in <
iſtius agri emptionem oculos dirigerent. Et ג‎
ſic Pr oditor lupliciter נול סד סהאסוודאו‎ 01 87

20

. ר ל‎ : 24
nummis ejus 5טסק רסס 6 1186ס‎ , 0 ejus con- „
(m) 2 „ligna-

ת 4770 2756486287 | 92

ſignatus. „ Quod 40 rem ipſam attinet Ju-‏ (כ
dam ſeipſum laqueo ſuſpendiſſe, & projectum ex‏
petra, ſicque crepuiſſe, & inſepultum manſiſſe,‏
credo, poſteruditiſſimas Clariflimi Præce ptoris‏
Dr ſac⸗ Gronovii demonſtrationes in Eruditiſſi-‏

mis Exercitationibus de caſu Judæ ( 06 pecuni-

am hanc ideo סוק‎ nomen dediſſe, quia emtus

ex pecuniailla qua innocens Jeſus ut agnus‏ ובס
ad id deſtinatus ab æterno 176 19.20. erat em-
tus ; De pretio quibus Chriſtum emerant Siclis
XXX. prædictis à Zach. Cap. XI. n. 1. plura di-
cere poſſem, qui ſine Talmud fruſtra explican-
tur, ſed illud Thema prolixius occupabimus, in
Diſſ. de Cenſu publico & Annuo Judaorum,
vid. Cl. & Doctiſl. Surenhuſius in הו ספר המשוה‎
quo ſecundum veterum Theologorum formu-
allegandi, & modos interpretandi concili-‏ פמ1
antur loca ex Vet. in N. Teſt. allegata Amſt. mq.‏
p. 2 80. & ſeq. & noſtrar. Obſ. L.r. P. 67-—3.‏ ס40 in‏
Taliseſt etiam phraſis, oh. XVI. 2. Anerwa-
סי 1 07 Mont. abgue Onag‏ . , ט שספפווסת עשל
.

Talmude utique diſcendum eſt, de quibus vid.
Fulleri Miſc., Vitringa 46 Rhenf. 6 , nags⸗ .
aliique. Ea .מס]‎ Henr. Hott. p. 406. Synt. Clar.
. ו‎ Rhenf.

Rectius un. & Trem. movebunt vos
Dpnagogis, ubi quid Judæi per ſynagogam intel-

Iexerint, 7 quid eorum excommunicatio; ex

א
ו מוגון
ה
ו
77
וה
גס
לחו
פ
7
₪ 0001
ה
\ ם
6
elleade‏
8 0
ה
ף
ו
4
:\םט'װ?ק
0 9
0
88
1

17

₪ 01
וו
ת
נס
5
י'שטספץי
emtus‏ גו
ת ו
ekat 61‏
18
di-‏ וו
'?ןב)וֹ\נ\
הת
לדו
ו פו הו
ווז |
0000 -
\
-ק
-וח !
7 15־0%;
וה

ס
bus vid,‏
ת
ת

DIS SERYATIO 1
Rhenf. Olara loco huic accedit lux אס‎ Judæo-
rum monumentis, in quibus triplex occurrit
Anathernatismus. Initium fit 4 ,נדוי‎ qua 06-

erat ab aliorum conſortio, termi-‏ סווס

nabatreque סך‎ dierum ſpatig „ 61 inte-
rea reus non reſipuit ,»terininus vel duplica-

batur ad dies 6o. aut triplicabatur ad 90. Ta-

lem Druſius putat æmwvsze** Quæſt. Hebr. 1.
.9.ק‎ Sed dubitat Cocc. Comment. in Sanh.
qieia talis doltrina fuit particehs, quod qui-
dem negari non poteſt, alio tamen modo
templum tales debuerunt ingredi, quam coæ-
teri: Vide Lex. Talm. .6ס .ק‎ Camero. Præ-
lect. de Eccl. p. 318. exiſtimat, reſtrictum
eſſe ad eos, qui lege Ceremoniali erant pollu-
ti, cujus modi ſunt leproſi. Sed aliud vult -ט]‎
dæorum ſchola; quæ 24. enarrat cauſas, ob

quas fulmen hujus excommunicationis vibra-

11 ſolebat: 06 quibus Buxt. L. Talm. R. גרה‎

93

פו
ככ
ככ
22
2כ
3
י

2

3
Et ſic miſeret סמו‎ quoties audio Poſtillatores,
parumde fundamento ſollicitos, modo tantum
אס‎ quocunque ſive probato, ſive minus docto
Authore tantum corraſerint, quantum ſufficit
ad aures vulgi implendas, ut probent Paſtoralem
ſuam Authoritatem provocare 40 Matth. XVIII.
1/--18. 57 peccaverit in te frater tuus, /?0 & 4

gué eum inter te 66 7 ſolum 69
1 (m) 3

Ubi

4 DISSERTYATIO ד‎

Ubi ſane non agitur 06 excommunicatione
publica ſed privata, hincnon dicitur 7 4
velut Ethnicus 87 publicanus, 100 7 ſc. priva-
to, quia ſatisfactionem nullam ablati honoris, pe-
cuniæ, tibi reddere vult; Deinde Superbinon
dicitur, citate ipſum per adituum, eſ⸗ enim in-
dignus quem viſitetis, ſed ito & argue קס‎ tu
private, eum ſc. lædentem adito, מסם‎ ille ad te,
ut hodie fere talem citat Presbyterium indignum
quem viſiter, ac ſi jam ſciant, eum dor pecca-
Vit, eétiam imponitentem adeoque indigaum 06
quem adeant, ſalutentque, ut loquar ex 2Joh.
I. 10. Epiſcopalis Authoritas id non patitur, minor
jam תז‎ Eccleſa, ut מ1‎ aulis majorem, non major
minorem adire debet, imò hæc res adhuc feren-
da eſſet, propter Presbyterii dignitatem, ſed etiam
illam ſibi Authoritatem tribuunt membra Eccle-
ſiæ, erga externe peccantem, qui non rarò ipſis
internis peccatis onuſtiſſimis, ſed in cenſuram Ec-

cleſiæ non venientibus, quia de internis nonju-

dicat Eccleſia, melior eſt, hunc non adeunt,
cur? Gaudent adeſſe jam tempus ſupprimen-
di fratrem, quid dico fratrem, hoſtem hactenus
interne odio habitum, jam verò declarandum
publice, imò odio habent eum qui debiliorem fra-
trem reprchendendi ſed deinde etiam erigendi
cauſa adit, quaſi creatura Dei, debeat 01 hæ-
rere

in‏ ח
erie‏
1Cor.‏
0
\
ההה
tem,‏
סלו
7
סו
ו
faciat‏
pri‏ 90
א
אז
6
| /6”!?
77
8
pe adea‏
ם
ו
Kacee‏
Inag‏
חשת
הדס

nicatione
0 נ`.‎
ווק6‎
0 pe.
.
pethinon
הות-‎ 1-
000
אא₪‎ te,
װשמ%%&מ%‎
1 Peccx
ת‎
/
0 1ſoh.
ur,wunor
סת‎ mayor
סט‎ teten⸗
ה‎
bra ת‎
&שששש‎
ו‎ -
וסו‎ "
ו‎ 8

ההתק
00005 1

Jarandumn
iioremtaa.

1 ₪0

-

DISSERTYATIO ת‎ 0 .
rere in peccato, 85001016 , atque deſperationis
ericulo ſubmitti, contra voluntatem Pauli,

2 Cor. II. 6-8. quando hominem peſſimum In-

ceſtuoſum .ק‎ 0. antea reſipiſcere neſcium, hinc
Satana traditum, ad excruciandum ut puto ad
tempus corpus, vide Cor. V. -—5. jam reſipiſcen-
tem, ſtatim vult pro fratre agnoſci & conſolari,
ſußzost inquit] Miusmodi homini iſta increpa-
tio 2 pluribus ilis profecta. Vr contrariopo-
tius vos 01 condonetis, eumque conſolemini, ne
quomodo redundante triftitia abſorbeatur vir
pujusmodli. Quapropter precor vos ut ratam
faciatis in illum charitatem. Officium er-
go privatorum ex hoc loco diſcimus contrari-

etiam exaltero recte intellecto qui occur-‏ & נתם

rit Matt. V. 23. & munus tuum attuleris ad alta-
re, & illic memineris fratrem tuum habere ali-
77 contra te, omitte 24126 munus tuum coram
altari, & 407 : primum reconciliator fratri
tuo, & tunc ubi veneris offer munus tuum nem-
& adeundumeſſe ladentem, & quidem 4 1
& ita optimum eſſe qui primus reconciliatio-
nem quærit, atque adeo non expectari debe-

reacceſſum, poœnitentis forte timidiſſimi fratris,

imaginemus robis occiſorem amici conſangui-
nei noſtri, poœnitet ipſum , ſed an audebit adire
גוארל הרבס‎ vindicem ſanguinis, אס ס!‎ Amti-
qui-

4 DISSERTYATIO 1

quitatibus 110646 appellare proximum cognatum,

vel ſi non adſit amicum, qui corrupto tempore
: 4

cognatis ſæpe 100110165 ſunt, quare ne ſubmerga-
tur triſtitia, ne dolor, verſutia Satanæ in deſpera-
tionem abeat, an non optimo Magiſtro docente,

conducit, imò etiam officium eſt læſi adire læden-
tem מס‎ quidem adulandi cauſa ſed reprehen-

dendi, corrigendique, & ſi te audiat, quid opus
eſt quantum in 66 delictum publicare, & c. Ho-
die verò aliquando aliter fieri docet experientia,
qua caſum conſcientiæ formant, an vinculum
fraternitatis non ruprum ſit, ſi 5 offenda-
tur, aliter putem ſi alter pœniteat, remitti
ſtatim culpam, & ut videas an frater poœniten-

tia affectus ſit, eum adiri debere, aliud qui in-

ducunt Phariſæos imitantur, qui dicebant ,2
tangas me, quta ſanctior te ſum Elaiæ LXV. 5.
coll. Matth. IX. 9. hoc 01615 ל‎ quis ſcit? atque
etſi ſis, tamen dum alter converſationem tuam
deſiderat videtur velle emendari, injuſte סקוס‎ fa-

cis quod ipſum fugias, & cur fugis:ut magis con-

triſtetur, & maneat in peccatis, ut 1 porro in-
ſultare queas.
Raro hæc docentur, & plebi inculcantur,cur:

Præceptum Chriſti humilitatem inculcat, qua

neglecta ססק‎ docet, cujus cordis ſit omnis
reprehenſio, auctoritatis Anti-Chriſtianæ, non
Spiri-

ף
Chriſtus‏
lu‏ י

. מן‎ viſu

7
ו
ת
ו
a‏ ת
1
1
niſtolte‏
Verum‏
ו
ו
חה
rint, (‏
ו

א -
את -

Cciben

ת

—

1ת1 4
1
41

נ ט
חח װבז!
;:4\;1;%&.\1 ,

-
ט

ש

להשו
ם
י
01
ה
010
ה
-ם&]'[ג}י*&ק
-ו 00
cbant, M?‏
atque‏ יֶז
em cuam‏
- 0
י
yono in.‏

וה
גװף כ]5108
ſit 0‏ |
1101,1 ג

־5?111

DTSSERZAIIO 1. ד.‎

Spiritus Chriſti . qui manſuetus 61 Gal. VI.
1 —;. 2 1 1.ת1‎ . & 2 Tim. II. 25. hinc adiit ipſe
Chriſtus lapſos סט‎ erigeret, Matt. IX. 10. licet id

ibid. ſuperbi Phariſæt ferre non poſſent, ut ſu-
pra viſum eſt. - H
Fateor autem poſſe inde per juſtam conſe-
quentiam publicam deduci, pro ut egregie id
demonſtravit magnus Theol. & Philol. Cl. Cam-
pegus Vitringa 2, ſed ita circulum non faciunt
mſieri qui ſine teſtimonio Profeſſorum ad Exa-
men admittuntur imo Candidatorum numero
inſcribuntur, rectius apud פסת‎ ubi אס‎ 6 XIII.
Iluſtr. Gymn. nemo ad examen admitti debet,
niſi oſtenſis prius vitæ & ſtudiorũ teſtimoniis ?.
Verum illis verba allegaſſe ſufficit. Taceo quod
phraſis אס איפיששם‎ Synag. Jud. ritibus & ſic phraſis
ligandi & ſolvendi 1ס4‎ abſolvendi אס‎ Talmude

illuſtrari debeant, quod cum egregie præſtite-

rint: 1. modo productus Vitringa in opere la-
borioſiſſimo 87 doctiſſ. Synag. veteris & magnus
ejus Antagoniſta, Vir in aliis Candidus & ſince-
rus in Archi-Synago ſuo & otioſis, nolo huc ad-
ſcribere, ſufficit qui hæc ſacra ab סלס‎ repetere מסם‎
poſſunt, multa deblatterare ad locum illuſtrem
(n-) pro-
.5 ח1‎ L. de Synag. vet. P. I. L. 3. C. X. p. m. 754. editionis -6ת1‎

1696- הו‎ 4to. Vide leges 1705. denuo Auctoritate publica
200025 & editas. —

98 DISSERZYAYITIO 5

productum, ſed ſine judicio, hinc ſine ti-
more Dei, quia hoc modo id dicunt eſſe, ſen-

fum verborum, quod vel non eſt, vel 66

nunquam probare poterunt, quia nunqua
inveſtigarunt , hinc מסת‎ mirum 605 א6‎
rigido ſed vero Carteſii dicterio peccare con-
tra reg. de clara & diſtincta perceptione,
hinc etiam dum vera Iloquuntur, in 6
loqui. Energo uſus Talmudis, ut in ipſis
Antiquitatibus, ita in phraſibus apud Pro-
phetas 86 ipſos N. T. ſcriptores inde petitas.
Fxempla plura vide in Syſtem. noſtro An-
tiq. Hebraicarum 44 Anti Typum collata-
rum, quod prelum expectat. 1
Rati, | Imo propter ipſos ſtricte 01005 Hebraiſ-
פסוט י‎ N. T. Talmud eſt legendum, vide id
א‎ demon ſtrantem meo loco Cl. Pelſium in il-
la Ep. quam ſupra exhibui æ, 66 ex pro-
feſſo eos A. quos in Syntagmate exhibuit
Cl. Rhenferdius; Dicas quid ſit t ααρρ
7 „ שתוק %% פסשא66סולס מ‎ 7 Matt XXVIII.
"1 עסזש62ףסצ`&?[טג)‎ Jkuregengorer [ VI. 1. aliaque
centena, ſine Talmud: Et ſic אא‎ exerra,

Eph. I. ס1.1‎ ipfiſſimum Regnum elorum, :
Matt. III. 2. eſt Phraſis Talmudica, vide id
3 prolixe demonſtrantem Cl. Doutreinium

ad

4 ת1‎ Præfatione pag. –

ת ף .

הוד 1

hic 4
ſertation
Sacrarun

0
1א‎ c
de, &

ס /

1
Nec val
א‎
ה‎ in
hoſtium
crant Ch
ד‎
..
ג₪ ם‎
ו‎

ו

[ וח₪

ת -

ה אא
ק'

7 4

—
ל

10 16 ti⸗
06ז‎
ו5‎ eſſe

. &ן;סטװט 0

& 606 ם
001 006

0000
in ertore

ט}קוֹ מו
110 00;

/ ה

oſtro An-
זסס הו‎

וא

תו

0ן01 ₪

0 ל/}}ן]?

ת וום

%6)8]0?'%”?!

ca, vide id

ומסה
7

—

.

DISSERTYATIO זך‎ 99

44 Matt. XI 1. aliosque, & lege plures quia
hic chartarum anguſtia premimur, in diſ-
ſertatione noſtra, quæ Libri II. Obſervat.

Sacrarum partem faciet, de Hebraiſmis N.

Teſt. lä
Nec minor ratio peti poteſt ab Adagiis
N. T. quorum pars bene multa אס‎ Talmu-

Ratio G

6 Ada-
giis M.

de, & Libris Judaicis petita eſt 3 616 jam? =ĩ.

de parabolis ipſis nihii dicam, quia de iis jſam

aliquid Buxtorfius a, aliique 2 protulerunt.
Nec valet objectio, talia udæos אס‎ N. T.
ſumſiſſe, quia utique ante N. T. res judæo-
rum 1 ſummo סעס‎ erant, ut ita judæi ex

hoſtium & A poſtatarum Libris quales ipſis

erant Chriſtiani nihil in ſua ſacra transferre
videri debeant.

Quicquid ſit, Adagia אס‎ Talmude pe-

tita ſunt centena, vide 15 Matth. 1א א‎
ubiad Phariſæos dicitur, duces 0001 exco-
lantes oculicem, 09 deglutientes camelum,
XXVII.

מ סװףבװג»' 4

eleganter exponit‏ סנן Buxtorf. voce‏ הסטף
extrito Iudæorum in Schabb. collato Mai-‏
המסנין ארת היין mon. in Tr. de cibis vetitis πα¾‏
את החומץ או את השכר ואכָל את היבחוסין או &
percolat vi-‏ 427 היתושין והתולעות שסנניז לוקח!

num aut acetum, aut ſiceram, és 7

(n) 2 uli-
₪ מ1‎ Theſ. Gram. Pfeif. מו‎ Lh. Jud. de Talm.

N

106 DiISSERTYATo 3
culices aut muſcas, & vermes, , percola-
vit, vapulat. »Quoniam igitur apud Judæos
moris fuit, זט‎ viaum propriè colarent; ס‎
ſcilicet animalcula ci mixta, id eſt, culices vi-
„ narios, ſimul deglutirent; 6 adeo 5
2 quoque culices vmnarios colarent ,10 eſt, colan-
„ do vinum ab hoc 605 fepararemt: factum eſt
-6 phraſis illa >השיפה =4 סנן יבחוסין.‎ 00/276 00
licem vinarium, & figurate acciperetur; &
uidem ita סם‎ 6 à peccatis levioribus
cavere, ut interim graviora admirtere non du-
„ bites . „ Sane 0 Phariſæi, erat pec-
catum illotis manibus edere, die Sabbathi ullum
iter facere aut accendere candelam, &c. quæ
Præcepta tamen nullibi apud Moſen mandata
erant, niſi duo ultima ratione itinerum Taber-
naculi, ſed non erat peccatum Meſliam tradere
Gentibus, confilia contra ipſum habere, ut tru-

22

ככ

29

23

-לכ

cidetur, ha 6 nemo videbat, hinc peccata non -

debantur. Matth. VII. Chriſtus vult, ut antequam
85 car panct, ſe ip 05 introſpiciant, his verbis 7
quo modo diees Fratr! 20 ſine eitciam feſtacam
x סוו סוקס‎ - &s ecce trabs in oculo, v.4. vid. & ſeq.
„ Ita in Cod. Erachin fol. 16. Col. 2. R. Tar-

4 phon inducitur dicens, mirari ſe, ſi quis in 6
gene⸗

Plura vid apud ohannem Vorſtium in diatriba de את‎ N. T.

p. 493. ed. Syntagm. Diſſ. ad Stylum N. T. pertinentium eden- ,

66 01 Khenferdio-

gene
ו‎
?0/16 |
0
0
ו‎
חס‎
ת‎
-
י‎
}סםזס&‎
Vide
סת‎

mo,

דו
udxos‏ 0
tent; ne‏
-ו Nlices‏
0

00 -

ת
וה וום
& ;ז
ſevioribus‏
enonca-‏
0

שסה

00 qu?x

ם
1 וו
ה
וו6

הומתו

וֹמ%טףט)טב
ס
2”2/]%/2/ /
ך י

4
DIS SERYATIO 1 101
ב‎ .
generatione redargui ſe ab alio pa tiatur, .
quia, ſi quis 01626 , טולל קיסם מבין עיניך‎ .
tolle vel exime feſtucam % oculis tuls, „„»
ei dici viciſſim poſſit, מול קיררק מבין עיניך‎ <
tolle ſeu exime trabem ex oculis tuls d.»,»
Et ſic alia centena requiri, quis poſt Do-
Qiſſimum Vorſtium dubitabit am plius, op-
tandum autem eſſet, ommia Adagiaex Tal-
mude excerpi & cum 5 N. T. confer-
ri, ut id incepit Buxtorf. in Florilegio ſuo.
Sed etiam utile 61 1 Talmud propter 60- את‎

noſcenda penitius Judæorum dogmata, dd N-

Vide 14 probantem סט‎ dixi Lemp. in præfa- Elench;

tione Sow הליכות.‎ Müllerum in ſuo udaiſ- aum.

mo, Coccejum paſſim aliosque.

Porrè diſputaturus cum ס11ב‎ debet ſci- Ratio 8
720

- סע‎ methodũ ipfius diſputandi quæ alia -מוסז‎ 0 -

pore Talmudiſtarum fuit, ac hodie eſt, ubi ſputan-

cultior & artificialior elt Logica noſtra. Et 6 S. 2

ſane ipſe Paulus in Ep. 40 Romanos -ותק -ה1 מסה‎
סץ‎ ipſorum more loquitur & diſputat ה‎
quando omnia 1061 legi nihil deberi pro-
שוו שום‎ randem infi. 04 etko diec-
mus Abraham patrem noſtrum inveniſſe
gcundum carnem ? Rom. ם. ש1‎ Id eſt ni-

6

hil, nam juſtificatus fuit ante circumciſio-

nemz‏ . ] (ם)
,—— — ג .,502 Vorit. ibidem pag.‏ ₪

2 755187ם‎ 4110 Z.

nem, [סץ‎ ante opera ex ]01 806 , &c.
Rario \ Et, quod jam ſuperioribus labiis ſupra
Duczz. attigi, ſi quod ſincere diſpucaturus minime
unden- .—— .. נ1‎
-,ץ.,2‎ negabit, vel maximè ſint nugæ, ridicula,

daorex fabulæ, blasphemiæ, in Talmud, an ideo

Jabuli 1110 מסת‎ legemus, vel concremando refu-

E&blar- . . . :
ppemis. tabimus? Minime, 160 vel 1060 etiam 16-

gendum ut inde adruborem redigamus Ju-

dæos, quàâ malitioſos 4 confundendum,
quâà ingenuos 30 convertendum.
Unde non minus rectè fecerunt Buxtorfü,
Mulleri, Eiſenmengeri, qui nugas & ſicubi
opus Blasphemias Talmudicas detexerunt,
quam Lightfootus aliique qui Antiquitates
ex סס‎ decerpſerunt, quod meorum ſtu-
diorum Philologicorum etiam præcipuum,
quia ut puto cum Theologia Regina m'a,

convenientiſſimum eſt.
Quo- §. 14. Atque ita 06 Talmude ſatis diu

modo commentatus fui, hinc jam paucis etiam
clarum .

dicendum eſt, quomodo illius clariſſimam‏ ושם
præ-‏ סע 06 6 \ ? eptum formare queas Ideam‏
a- . . , 2
קו‎ ter ca quæ Buxt. in Bibl. Rabb. annotavit, le-

- 1ק לתפד‎ meretur Bartoloccius in Bibl. Rabbinica,
pPrlantavitius, aliique, nos breves hic erimus.

Talmud complectitur Miſnam & Gema-

ram. Miſna eſt corpus doctrinæ Judai-
02

-

[
01
tedin
ר‎
0
0

2

ו

guic

מ1

kere,

םם
0

5ה
וּק'ש}
!'!.6617

דה

יו

0
7
-

29

ךוֹץװ

9.
חו
1
01

\ 0

06

lam -

₪ ]= \
Rdum, |

ווס
10
י
101]8]65
ſtu⸗‏ 1ו
puum,‏
11 1ו

ו ך

;
מוגתוו|

ו
סוה
erimus,‏

Genmm-

lidi-

0

eſt Miſna.

D1iERTATIO F 0
cæ Theologicæ 86 Juridicæ, conſtans ex tradi-
tionibus ut putant quas Moſes accepit ex mon-
tesinai, quando per 40. 5 ibidẽ fuit apud Deum,
ubi otioſus eſſe non potuit æ, vel ſapientes ad-

diderunt, & diſputationibus, quæ deinde in
Gemara iterum prolixius ventilantur, , 5
occaſione diſputationum omnibus quæ diſpu-
tariti notabilia adſcribuntur, unde non raro ſen-

ſus turbatur, & Lector methodi expers ignorat
quid dicatur. ו ר‎ |
Sunt tamen Regulæ ex quibus uter docto-
rum palmam præripucrit diſcei poſſit, quales ſunt

fere, quæ in fine noſtri y הליכורת.‎ occurrunt b.

Cæterum datur duplex Talmud. (1) Hie

ſolymitanum & (2) Babylonicum. r. Hicro-
ſolymitanum A. C. 230. ope R. Jochanan, qui non
eſt ille Rabban ochanan Zaccaides, Hillelis di-

ſcipulus, & Simeonis, qui Salvatorem ulnis ex-

cepit, confectum 0 ; 16 Babyplonicum cla-
rius & celebrius illud Ao. Chriſti 0o. fuit perfe-
ctum & Miſiæ junctum.

- וקד‎ Bahylonicum originem debet Raf
dicto, qui fuit diſcipulus R. Judæ, & po-

ſtea 3] Aſe & tandem Maremarejusque colle-

gæ Mar; Atquehorum omniumfundamentum

— — \ Miſna
6. Diſp. I. & III. de Kabbala- ? Vid. Tractatum V.

DISSERTATIO 5
Miſna quidem perfecta eſt, ſecundum alios
Anno וחו‎ 210 «, ſecundum alios .סז‎ l, Span-
hemio 190. c, apparentimagis quam vera contra-
dictione 4 R. chuda, qui vixit tempore Anto-
nini Pi, cujus mater cum cum matti Rabbi je-
hudæ nutriendum daret, eum factum fuiſſe cum
omnium Judæorum, tum præcipue R. Jehudæ
Patronum, atque hinc operi tanto colligendis ſc.

4ס

Patrum ſchedis, & in unum Syſtema compilan-

dis facilius Authoritatem accepiſſe.
Quantis eum elogiis afficiant dici מסם‎ po-
teſt, ſatis encomii quod ab aliis Jehuda dictis di-
ſtinctus = הקדוש 52720704 ייאילי‎ 400186 :
autem 170600805 5 diſtinguere in תנאיםם‎ qui
ſunt diſputatores Miſnici, & אמוראיםז‎ Gema-
ricos, quos ſequuntur סכוראיםם‎ Opiniſtaæ &

Excellentes Vid. Pfeif. Th. Jud. Ex. I. dictæ edit.p.

13. 6 .הליכות עולם)‎ < | |
Diſtinguitur autem Talmud Babylonicum
de quo præcipue loquimur, quia alterum minus
tritum & uſitatum eſt in VI. partes unde id
ששה סרריםם‎ vocare ſolent, ſunt autem
זרעים .ז‎ 6 Neminibus,
₪. de Feſtis;
רשים -דוו‎ 6 Mulieribus,

2 5ס‎ Theol. Judaica p. 10. ed. Lipſ. 1587. Guiliel. Henr. Vorit. Obſ.
in Zemach. David. p. 292. & ipſum R. Ganz. in 1.- Zemach p.
108. ed. Lugd. B. 1644. 9 Hiitor. Eccl. Sec. II. Art. 270.

7
guxj

ת

.

ו
1
#/1170[
ו4
ו
8
2
7 [
14
00
[ך&וֹ?
001
Jora‏
lob!‏
.-

שכ —

m alios

,
000
ל‎
bbi +

מווס\)

[6\\\1&2 |

;.61[)11'5 -

ְ -ש;!וֹקװװ

von po
ו‎
50
וֹן\ף תא
.
נאניסץ
ו

-ו '&ןװש/ץ

5ותו
id‏ ו

00 00
י

1
1

Jor cum quid ſit Talmud, tum etiam, qua/

DISSERTYATIUO I
IV. נזקין‎ de Damnis,
v. קרישים‎ 46 Sanctitatibus,
vI. בזהרות‎ 26 Purißcattonibus.
Cujus memorialeeſt, more ממן נקט,00ו04ט]‎
quæ jam ſub his Titulis generalibus conti-

neantur vide apud Buxtorf. in Bibl. Rabb.
& אס‎ fonte ם1‎ fronte noſtri הליכורת עולםס‎ 0

Ut de Hiſtoria Baraithæ, quod vocabulum
Lemp. Exotica vertere ſoſet 6 & de Toſe-
photh 4. nihil dicam ubi & recenſetur 0ס‎
Miſnicorum e & Gemaricorum f. Quæ
ſcire utique intereſteum qui aliquando cum
fructu Talmud tractare vult.
Hoc autem Talmud præcipue illuſtra-
vit R. Obadia de Bartenora, & Moſes
Maimonides, & tandem R. Salomon
Jarchi, vel Iaacides, Gallus, quem Ju-
dæi Wormatiæ, nos in Galliis mortuum eſſe
credimus g, quorſum exul reverſus crat.
6. I5. Intelligit jam ſatis Lector ni fal- A

Cbri-
Idea ejus compoſitio comprehendi poſ-Talmu-‏ ס!
ſit. Hinc hic claudere poſſem hanc diſſertio- pden‏
47; תעסם (0)

4 .ק‎ 247. 00 ſæpe laudatæ. ? Tract. I. Cap. 2. p. noſtræ
editionis 44. 6 noſtræ Edit. J. 9. 4 190 . 14-
FO. 15. 2 Vid. poit R elandi Anal. Rabb. Cl. Schudt טוף‎
diſche Merckwuͤrdigkeiten. Libro V. Cap. XI. J. 231.

ז 4770 2158287 46

quidem contem-‏ הסם Niſi curioſioribus,‏ : נחסם
toribus, ſed nec fatis convictis de fundamento,‏

certitudinis rerum Talmudicarum, in quæſtione

curioſa ſatisfacere velimus, qua dubitant תה‎ ve-
ſtigia egis oralis in סס‎ ſint, vele jus Antiquitatibus
ſidem habere queat Chriſtianus? Reſpondeomea
parum intereſt ſive Talmud 46 א‎ oralis vel
non, modo verahabeat, nec nos omnem Oralem
traditionem ſpernere poſle ſæpe alibi diximus 2
& placent nobis verba doctiſſimi Reizii in notis
ad Godw. M. & Ah. 7 Superius jam annotavi-
„ Mus, non penitus negari poſſe Moſen aliquam
„ לתא‎ Sdacäeze, oralem ſicut Patres an-
צ‎ te Moſen filiis ſuis verbum Dei oretenus tradi-
„ derunt, usque dum Deus authentiam ſcriptis
„ daret 6 obſcurioribus Typis, ſacrificiis, ri-

„ tibus, aliisque ה4ק‎ placitis, Senioribus ac

Sacerdotibus inſinuaſſe, ut per eam rudem‏ ע
populum fign iſicationes Ceremoniarum do-‏ „
cere poſſent. Sed ſime dubio illam legem ora-‏ ע
fuis hariolationibus adeo obmibilarumt, ut‏ הו16 „
Prophetis querelarum occaſionem darent.‏ „
Nam dum Synedrio poteſtas erat legem po-‏ „
„hendi, decretaque condendi, quæ vocabant‏
Tb'ſéßimentum legie, quo populus à trans-‏ „

כ

greſſio-

יס 5p. Sr. Eddit.‏ מום & I. II, II. 06 Kabbala vera‏ שווכ
waject. 1698. . - :‏

₪
זך‎
claye
00
erun
1
1
1
dam

0
merit‏
0 0
אס
ו
1

01
0
16
- ז
ו
2
4ו
1Oralem‏
4 וו
notis‏ !
-1ס

Ares an-
ו‎ tradi-
nſcriptis
0 ac
ם‎ 0
תוז‎ )0-
ת‎
זטז‎
=
הו‎

! '־?)8]6%

—

DISSERYAYTIO 1 -
greſſioneſlegis abſtineretur; & quoque ſcri-
Ptam legem acceptâ ג‎ 0 clave reſerandi, »„
clavem iſtam cognitionis mole decretorum 7 4
obſcurà traditionum frigidarum nube abſcon 04
derunt 800 4. „ : ,
Hæc ita Auditoribus inculcavi antequam
Lectionem harum notarum in adolefcentia ſæpe
lectarum iterarem, & ſane 3 aliis hiſtoriis -ס‎
damus, cur non huic⸗ Deum Moſen, hunc ſenio-
res, hos alios de ritibus in Bibliis præſcriptis eru-
diviſſe, סהסם‎ digna ſunt hic verba Clar. & 0
merito Celeberrimi Sutenhuſii Ling. Hebr. & Gr.
in Gymn. Amſt. Prof. digniſſimi, cujus ex mani-
bus venit id exemplũ Cfavis Talmudicæ Lem pe-
reurii, quo uſus ſum quod cum gratiarũ actione
recolendum, & hic memorandũ adhuc veniebat,
ſic ille ad Coſmum III. MagniHetruriæ Duceméh:
Nam& Hiſtoriæ veritati && 7/ק?‎ rattont 26
conſentanenmeſt, Deum nulluumn של סס4וק‎ Wo-

22

[7 tradidiſſe in ſoriptix, vel ſoribendum man-

daſſe, quin illius guogue mentem ק‎ aperuerit,
7 Moſis non tantum vulgaris gui dam ſcriba,
2 optimux legum Aivienarnm, interpres eſſet 04-

bendur. 0 enim alind Reniſicare volunt il-
(o) 2 2

Confer quæ habet fupra ad L. I. C. VI. §. 9. p. edit. dictæ 56.
* מ1‎ Dedic. ad P. alteram Misnæ dictam.

8 DISSERYATYIO 5 :
]1 in libris Moſis tam clara teſtimonia 2
: וידבר יהוה אל משה פניםז אל" פניכ כאשר איש על רעהו‎
loquebatur autem Pominus 44 Moyſenfaciead
Ijaciem ſicut ſolet loqui 0 ad amicum ſuum.]
11 alio מז‎ loco vel 121:00 tpſo teſtante
—e‏ אל . פרה אדבר בו ומרארק ולצת בחררת ותמוגרת יביט
(ore enim ad 05 loquor 61 - 69 palam, & non per‏
agnigmata & figurazs, Dominum videt.) Non-‏
ne ex his ſatis patett Deum in praceptis erudi-‏

viſſe Moſem, diſſieilia explanaſſe, obſcura illu-

ſtraſſe, brevia Fiheesrin, amplißcaſſe, 60

Lingulis legibus ſingulas declarationes addi-
2470696 8 ־י ו‎
- סאת‎ quod ſtatuam totum Talmud 616 illam
legem iafernn, quia ipſi centies diſtinguunt inter

traditionem Moſis in Sinai-‏ הלבר למשרק מסיני

Miſnam & Baraitham, ut ex his ſatis pateat Tal-

mud eſſe compoſitum אס‎ doctrina divina & -טם‎

mana; Valeat ergo ubi S. S. non contradicit,
ritus illuſtrat & c. lege verſionem Scheringha-
mii in Codic. oma aliosque ſelectos tractatus/
quos inter ססס‎ noſtri LEmpereurii quem סט‎

emnes 2 Eruditi, 16 Surenhuſius ſuo merito

laudat ק‎ verſio Tr. utiliſſimi מהות‎ ſive de men-
ſuris templi, & nonamplius dubitabis.

Vid. Pfeif Theol. Jud. Exerc. I. In Dedic. 24 D. Curat. Acad.
Lugd. Bal. גאתשזק‎ Tomo/V. Op: Miſni ſwe סרר קדשיםם]‎ =

ו
ו
00
אחוסן
lingu⸗‏
quam‏
Launa‏
ne ben‏

י
ו

ו
וודכר יו
factad‏
ſuun‏

]

כ
ז חוד
1\[0717 0

ie rudi-

וו

161
הה‎
₪]14
na & hu-
ו‎
;
י‎
-ח‎
de men-

.
Quamn

Cirt Aid. :
לוסץ‎ ' ₪

nISSERTYATIGO I. 9
Quam fidem Corn. Nepos, Curtius,

Juſtinus & c. habent cur non habeat Tal-

mud ꝛ ſed ſatis hac de re.
6.16. Sed dices, quis hunc librum in- Mdis

telligat? Reſpondeo volenti nihil eſt ar- Lutin-
duum, diſcas ordine, elige Præceptorem gendi.

peritum & fidelem, incipe 4 Tr. verſis in

linguam Lat. quales in Miſnam plures,
quam jam curaà laudati Surenhuſii totam
Latina veſte indutam habemus, ſingulari ſa-

ne beneficio Dei. De translatis Operibus

Maimonidis alibi 2 %ס‎ profeſſo dixi.
Sed ex Gemara parum translatum eſt,
præter Cocc. Excerpta enim Sanhedr. &
Maccoth, Edzardi Avodæ Saræ Cap. I. Kœ-
nig, Initium Tr. Berachoth paucosque alios
nihil habemus, & optandum 6106 proce-
dere inſtitutum Clariſſ. Læſcheri quo cupit
Societatem coire quæ conjunctis viribus
transferat Gemaram, cui hiſce meam ope-
ram quantulamcumque in gloriam Dei
& decus horum ſtudiorum addico.
Portò præcipue ס1ת‎ uſu venit cognitio
Doctorum Miſn. & Gem. quæ cum exno-
ſtra Clavi Talmud. tum etiam Otton. Hiſt.
Miſnicorum, cujus ſupplem: per Gema-
₪ In Præf. ad Obſ. S. L. L.

PDISSERDIATIO 7‏ ס1צ

11005 apud 58 Paratum eſt, & Typothe-
tam סקאס‎ 6 hauriri poteſt, præcipue for-
mularum diſputandi, quas vides perfectif-
ſimc in Tr. noſtris III. tradi, quarumque
ignorantia quos pepererit in maximis Viris
erfores, parcens corum honori סום‎
nolo.
Quæ cum ita ſint vides nos quantum
in nobis eſt non ceſſaſſe has utiles artes il-
luſtrare, ut eas domi docuimus ſedulo ad
multorum invidiam „& hoc ad gloriam
Dei, quæ omnis laboris eſt, Finis.

Seribeb. Hanowv.

Ante diem 20. Sept. MD CC XI V.

4 Plilenn

ג

אס

ס

0
0
10
0
2
Nomen‏
ו
לו
ſee‏ וו

\

ום 1.
0]

17

ה
0 6ו
ל
| החא
השא

quantum
+ 1
edulo ad
מת.‎

ל( rTr‏ *
הוד דלדדויי י ודוויוויייי.
צרצ ש שיצישישושיששיט שש קיפישישיטישישישישיע ש
אטתסם סטז NVERSIONE‏

יס USUM HIC TALMUD SIT‏ זטס
BITURUM.‏ .

6.

Romiſimus ſæpe tractatum de Conver- Orcafo
ſione udzorum, materia difficillima
ſed nec minusutili, & neceſſaria, quam
inde in diſſertatione Academica, de Alpha-
betho Converſionis Judæorum, prælibavi,
& jam אס‎ profeſſo illuſtrare aggredior.
6. 2. Suppono notum eſſe judæorum pe ש‎
nomen, Poll captivitatem Babylonicamvine
maximè innotuiſſe, etſi ſub ſciſſione * ו ג‎
tribubus introductum fuerit, nomen bonüerigine:
olim, ſed jam mali ominis.
Notabat enim à R. הודה‎ uſitata in Hi-
Philconfdentem, laudantem, notum autem,

ita quartum Jacobi filium, ex Lea natunm-

pio utique conſilio à matre vocatum fuiſſe . .
00 concepit denuo, parienqueflium divxit,
ה‎ cele-

X12 PDISSERTYATIO II.

celebrabo 040 vice ſehovam, idcirco voca-
vit eius nomen Jehudam 2 . verba ſunt
Moſis. Exillo nati feliciſſimi cenſebantur,
ex vaticinio acobi patris, quod Levi Sacer-
dotium, & 2סט|‎ Regnum, imo ipſum Meſ-
ſiam promittebatꝭ; Quæ Ruben primoge-
nitus accepiſſet, niſi patris lectum violan-
do, hoc beneficio 15 indignum geſſiſſet >.
Ut ergo [04 tantopere reliquis emine-
bat, ita non mirum, ex ipſius nomine pri-
mo univerſam Gentemut antea ex nomine
Sethi & Heberi, deinde tantum eas tribus,
quæ Iſiaeli oponebantur, quo nomine illi
veniebant, qui Jeroboamum ſunt ſecuti,
quæ duæ tantum erant, ſc. udam & Benja-
minum, denominatas fuiſſe.
Quo Prophetæ non raro alludunt, licet
etiam Iſrael præcipue totam Gentem notet,
de quo videndi ſunt Commentatores.
Atque hactenus bonum eſt id nomen 5
oibus, Idolola-

degenerantibus Jacobi ne
tris, & Schiſmaricis ac rebellibus oppoſitum.

uamdiu enim Religionem avitam cole-
bant, tam diuid nomen bene audiit.

Dege- ל י‎ 2
0 Sed poſtquam deficere cœperunt 3

Reli-

4 Gen. XXIX. 35. Gen. XLIX. 7. coll. cum verſu 0--4
6 Ibid. verſ. 3. 4.

ם

nome
ganre
1

ו
6
ו
של
M ter‏
דח
77
4 ף
0
20
ל
07
א4ז
0
-
ה

ת
lba ſunt‏
הסס
19
\ וו
]
m 10‏
1 e.
1 01116
mine pi⸗
XNomine
6 tribus,
סתותו‎ 11
nt 60

חא

]11):6 ) ]תט,פ

₪1000

0
& ת

D‏ ־60\0\3\,

כס וו

00

0

ש
Reli-‏ י

צ ד. 4710 5.5287 DS‏

R gione patrum quidem Judæi appella-Jadao-
ti ſunt, rectius Eſauitæ dicendi, atque adeo'*en.

nomen retinentes, fidemque Parrum abne-
gantes, omine vel re ſignificata carebant,
indigna Abrahami & ipfius judæ ſoboles.

„6

₪. 4. Licet iplis hic nihil contigerit, Præd

quod non ſacræ paginæ prædi verint, adeo-ione
י . : י‎

3\16 Dem pſe decreverit, ſic ipſe Moſes Ju-
daicæ gloria gentis : (COuandoguaiden.
0 ,;?*;!.6!%%%;%5&, ?%0%96%'0 %9)52;3%5:;%%%;:
in terra WRoypti, & 0 tranſiveri-
mus per iſtas Gentes, quaspertranſiviſtis ..
Er vidiſtis ahbominandosts ſercoreos Deos
zllorum, ligna 09 lapides, argentum 09 au-

rum, qua ſunt 4לק‎ vos.) Ne ſit in vobis

vir, att multer, aut fjamilita, aut tribus,

cujux animuz avertat ſe hodie 2 Jehowa
Deo noſtro, ut eat ad colendum Deor gen-
7 Marum: Ne ſit in vobis radixpro-
Jerens cicutam, aut abſinthium Neve מ‎
quumaudiverit, verba adjurationir hujnz,
ut benedicat ſibi cum animo ſuo, 1
;כ#כ[;;‎ erit miht, 0 er. ſententia animi mer
ambhulabo, quo addat ebriam ſitienti. 4 |
: Unde ſequitur במססק‎ reliquis verſibus ad
finem capitis; 111 notum ſuppono more
(P) Pro-
a Deut. XXIX. 16-— 19.

114 DISSERZYATTO 1
Prophetarum hic conditionate imo liceat ita lo-
qui cum præcautione proponi 64 quæ certo fu-
tura erant. Et ſic jam Lev. XXVIL. a ſtylo Prophe-

tarum Moſes prædixcrat inſignem illam defe-

ctionem Iſraelis ב‎ jchova, Quod 7 מסק‎ auſcul-

tabitis mihi, שדסק‎ facietis, omnia mandata
2/74 ; Si inquam ſtatuta mea ſpernetir; & ]7 -א‎
dicta mea faſtidiet anima veſtra ut מסק‎ fa-
ciatisomnia mandata mea, ſed faciatis irritum
fadusmenm. Etiamego hoc factam vobis, pra-

Prophetia, eventu id comprobante, & ſic iterum
: % : 2 1 oD . : 0 :
eodem capite 0 Quod ſiiſtis non erndiemini ut

redeatis ad me, ſed amliulabitis mecum temere:

Vtiq, 29010 000 voliſeum temere; Et

Percutiam ego vos quoque ſeptuplo, pro bterpec-
cata veſtra, nam induxam contra vos gladium

aleiſeentem ultionem f& deris tumimmittam pe-

ſtem inter vos, & trademini inmanum inimeci.
Et ſie reliqui verſus omnes pleni ſunt, commi-
nationum in duræ cervicis Gentem, quæ ibidem
legi poſſunt. Quis non ex gladio ulciſcente, 7
hic agi de Excidio per Romanes, adeoque innui
candem quam אס‎ Deuteronomio vidimus ulti-
mam Judæorum Apoſtaſiam.

—

4 וסו‎ 4-6 ? Lev, XXVI. 23 — 2.

ſicianz volis terrorem cum 1220 & לוס‎ äaſtnan-
te morbo, & 0. 65%%. Ubi ſublata conditione fit

(K.
Mis
fatit⸗
מו‎
ל‎
mee,
7
7
7
ו‎
ו?‎
7
ול‎ a⸗/
[()ת&סע‎

ד
/ 7
20
ו
ו
מסי
ו
ו

——

1 p.

14

- ג
eno 1-‏
0
- ]
-וח
7
4
ל
ו1
7]
fit‏ 0
ה
ו
temere:‏
;
-וו
]
ק
ו
חתוק
uln⸗‏ ו

"""ס

2

DIS SERZ 47 10 I. ש*‎

| Et ſic 46 eodem negotio totus 016 Pſalmus
6 14. ſine hac hypotheſi inexplicabilis. Inpri-
mis autem evolvendus eſt Jeſaias, 110111= 4
faciendum amplins vineæ mez, 07407 non fece-
rim 064 2 LQuamobremquum erxpelctaſſem ut
ederet uxas, edtdit labruſcas?“ Zam itaque, no-
םאול 407200 [ לשלל‎ vobis quid facturuns ſim vines
meæ, amovendo ſepem ולפ לש‎ ] depaſtiont, Aiſ-
rumpendo macertam וס‎ 147 ſit coneulxoattont:
Exponameam deſolationi; non putabitur, neq;
reſarcietur, ]22 aſſurget ſentis & vepres, 1-
ſuper nubibus interdic-am, ne demittant in cam
Pluvtam. Et Cap. ſequenti clarius 7 , Tum
dixit, i, ut dicas populo iſti: audite indeſinen-
ter, at ne intelligatis & videte indeſinenter, 20
cognoſeatis. Facut pingueſcat cor populi 7
09 7065 6ו6‎ fac ingraveſeant; oculiq, צוס‎
Jacconniveant ne videat oculis ſiie, 09 4-
ribus ] פ6, 22000727 ת0‎ corde ſuo intelligat, ſoque
convertat, & ſanitasolveniat ei.
Locus 0ס‎ magis notabilis, quod mutatis
mutandis quinquies, quale quid locis V. T. 5
continget, in N. T. repetatur & in Judæis imple-
tus oſtendatur 0 אס‎ quo ergo manifeſto Ppatet in
æterno Dei decreto udæorum indurationem, &
.ב 2 נ‎ ſimul
- 4.4. V. 4 — 6. 9 cap. VI. 9. 10. & Matth. XIII. 15. Marc. IWV. 12.
Luc. VIII. 10. Joh. XII. 40, Act. XXVI, 26. 77. Rom. %

Prate
eipua

VW.‏ עע ע לל ו

ſimul Judicia infligenda prædeterminata,
& ג‎ Prophetis prædicla 16
Atque ita apud cundem Prophetam a;
Vos vero deſertores Jehoa, ף‎ oblianſoi-
mini montis ſanctitatis mea, qut inſiru-
itis turmæ illi menſam, quique impletis nu-
merizillislibamen. Tradam quoque nu-
meros veſtros gladio, &omnes vos macta-
tioni ſuccumletis, eo quod clamanti mihi
reſpondiſtis, 09 malum videtur in 5
meir, ל0‎ id quonon delector elegiſtir. W-.
circozit Dominus Jetoczi, ecce ſervi mei
comedent, vorautem eſurietis ; ecce ſervi
mei bibent, vos autem ſitietis : 6000 ſervi
mei latabuntur; vos autem erubeſeetis:.
Ecce ſerzi mei canent præa hilarnitate ani-
mi, vos autem eclamabitis præ dolore ani-
mi, & præ contritione spiritus ejulabitis:
Et dimittetisnomen veſtrum ut ſit execra-
tioni elecltis meis, quum morte affecerit te
Dominus Iehovi ; ſervis vero ] indet
nomen aliud. .
Ubi iterum peccatum, indurationem, &
poenas infequentes temporales & æternas
conjunctas videmus. .
. y. Inter pœnas autem præcipua futura
7 , erat

]0
ter 4

..

ל
.4 0
77
ץ
!#!וֹװ?#
ו
חו
Deum‏
lenit a‏
ד
/ !%ל?!
ו
0
)5]'”;2
-
לדו
9

—
aDen

מול

a;‏ גז
-

וו 2”1%6
ו
וו ו
ד
mei‏ ויו
שו וום
,;'66)66623;
לה
ו וו
ו
-
te‏ וו

6 ו

ו
erat‏

PDSSERYATYO M. ל‎

erat aſſumtio Gentium, Ad Zelotypiam pana

onoono verlnt 070002 pProßtenretraneos; Pro-uer,

pter abominationes provocarunt eum. 1ק4‎ conver-
. ſio Gen-
7

ummovenunt me 42 Zelotypiam per ea
qua non ſunt Meus fortis, provoca verant
me vanitatibus ſuts Ego quoguean ZLe-
lotypiam commoveboeos per eum qui non eſt
popilus, per Gentem ſtultam provocalv
005 a. Et ſic apud Jeſaiam iterumb, Di-
xit mihi, ſervus meus es, Iſrael eſt de 0
per ש?‎ glortatus ſam; Ego, vero dixi, fru-
tralaboro, inaniten & vane vires meas
conſumo : Verum tamen oſſtecinum meum
penes Jehovam eſt, 09 5מקס‎ meum penes
Deummeunm., Dicit inqzam, lemor -1ד‎
deris quam ut ſis mihi ſervus ad erigen-
dum tribum ſahakoli, & cuſtoditas Iſrae-
4?ו?‎ reducendum: Ergoconſtituo te in-
lucem Gentium, ut ſis ſalus mea uſqne ad
extrenntatemterræ Atque apud Hoſcam c.
Et miſerebor Loruchamæ; & dicam ipſi
Lo-ammi, populus meus ess Et ipſe dicet-
Deus mi.
Licetmale ſibiconſuluerint quod Gen-
tibus gloriam converſionis inviderint, nam
per Gentesſuo cempore Iſrael %ס‎ Semo Cha-
a Deut. XXXII. 16:. 21. וק‎ XLH. 3— 6. 601

7 DISSERTATYIO. 1. .
9ותו‎ factus, crat revocandus 40 tentoria Ja-
phet, qui Schemo adjunctus & unum cum
eo factus, Myſticè Sem dici meretur, quem
ſpiritualẽ ſenſum eſſe vaticinii Noachici a,
cum diu obſervaverint occulatiores Inter-
pretes, ego hanc materiam miſlam faciam.
gudæis

72

conver. & ] ₪016015 inde ſequentibus ſcripſerunt, , 6
Ffonem Moſes ? , En autem conftebuntur iniquitatem patrum
revo- ſuorum, cum prævaricatione ſua qua pravaricati ſunt in
candie we : & tum [2 ambulaſſe temere : Tum me quoque

inſfinum hulantem cum ipſis temere, induxiſſe ipſos in terram ini-

6646=

2

micorum ſuorum : ſi tunc abjiciatur cor iſtud eorum præpu-
tiatum, & tunc acquieſcant in pœna iniquitatis ſuæ Dri-
que recordabor federis mei cum Jitzchako, atque federis
mei cum Abrabhamo recordabor, 46 terræ ipſius recordabor.
Et clarius «, Erit tamen quum obvenerint tibi omnes 5
274 , benedictios & 410070770 hæc, quam propoſui tibi: ק‎
revocabis animum tuum apud omnes Gentes que depulerit te
Jehova Deus tuus : 11 converſus uſque 44 Jehovam
Deum tuum auſcultabis voci ejus ſecundum omnia quæ 0
2201 præcipis hodie; tu & filü ? ex toto corde tug, & X́
toto animo 0 ; 77 redacat Jehova Deus tuus multitudi-
nem captivorum tuorum miſertus tui ; & te convertens
colligat te ex emnibus populis quo diſperſerat te Jehova Deus
tuus. Etiamſi quis de tuls 0 eſſet ad extremitatem
cæli, inde colliget 16 Jehova Deus tuus, & inde recipiet
76 : Reducetq; te ehova Deus tuus in eam terram quam hæ-
reditario jure poſſederant majores tui, ut hæreditario jure

poſſt-

4 Gen, IX. 25.26. b Lev. XN VI, 40-42. Deut. XXN. ,1-6,

6-6. Eos תומס‎ certo revocandos fuiſſe
297 - docent ordinario iidem qui de Induratione

iſinea B
1
₪
04 0
ת
1ת
א
&?;&וּפף
& לו
ſoonem‏
ו
nem &‏

hocopn,

ג ſunt‏
2000
לדת

6[!4 ו
01
1
06/6?/ 2
ו
1ו
0 /50

—

0

Rrorin

| 011 ה

ת!?טף 00
008
ל
ה

חה
duratione‏

ſerunt, ſi⸗
ך וו‎
ווס‎ ſint in
ת‎

-

וז וו
Vi.‏ וו
וחו 0
0 |
rer‏ וו
ו וא
וקו
הומו ן
0 ש!'ג//ו?;
0 וו
ויו
ו
0
ו
וע
לחו וו
עע"
ו

7
ו

275518287 47707 I.„ 119
poſſdleas eam : Et benefaciet tibi, augebit te ſupra majores tuos.
Ei cireumcidet ſehova Deus tuns animum tunm & animum ſominis
zui | ad diligendum Jehovam Deum tuum ex toto corde tuo ex tota
4227722 704 י 77 צ‎ :
En ſigna temporum I. Benedictionem ח1‎ Ca-
naan, II. Maledectionem in Captiv. Babylonica
& Aſſyriaca, converſionem generalem apud
quaſcunq; Gentes, verf. . III. In Babylonia verſ.
2. re ucttonem 09 mualtiplicationem, verſ. 3. ol-
lectionem ex omnibus populis, vſ.3.4. Reducktio-
nem & multiplicationem, hinc IV. Circ-aumci-
ſionem cordis, i. e. bona N. 1. Facile ſoret hæc
prolixius exponere & ad hodiernam diſperſio-
nem & ſequuturam converſionem cxtendere, ſed
hoc opus מסת‎ eſt, cum nonobſcura hac 06 16 ad-
ſint vaticinia; Et ס]‎ 4, Et advenerit
Lioni vindex, 69 converſis 4 defebtione in Ja-
hahbobo, dictum ſehovæ; de me autem, hocerit
fedus meum cum iſtis, ait ſehova, piritus

mnmens qui eſt in te, 09 verba mea; 04 poſui 2

ore 170 : non recedent ex oretuo, aut ex ore ſemi-
nis tui, aut ex ore ſeminis ſeminirtui, ait Jehoede,
ex hoc tempore nsq; in ſeculum. Et toto Cap. ſe-
quenti, ex quo brevitatis cauſa ſolos ſufficiat alle-
gare verſus penultimos 0 ,, Non oœidet amplius
Sol ? & Luna tua non recipiet ]0 - nan Je-
7

Cap, LIX, 20, 21. 9‏ ה

30 D ; 1 5 512 RZTA T170 1I. 0

hovatibierit luci perpetux, 09 compleri erunt dies
luctus tut: Et poß alar 077 7%0#־%2‎ 01007 erunt -מן‎
ſti, in ſeculum hareditario Jure poſſzdelunt ter-
ram ; ut ſurculus plantarum eſus, opere ma-
nuum mearum glortetur. Et alio inſequente 2
Non diceris amplius derelicta, & terra tua non
dicetur amplius deſolata, ſedtu vocaberis ֶ
meæ; & terra tuamaritata, quia delectabitier

Jehovate, 09' terra tua maritabitur. Confer

Capitis LXIII. 9---14. & tota LXIV. LXV.
LXVI. Capita. Huc pertinet feœdus א‎ Je-

remiæ 7 , 6 promiſſio de recollectione poſt ca- .
ptivitatem Babylon. & ex omnibus Gentibus,
quæ nonraroconjungi ſolent 0 01000 gocongre-

. 7
gaturus ſun, ;70 ex omnibus Regionilus, quo
depulero ipſos ira mea, & excandeſcentia mea,

a fervore magno; Et reducens eos in locCqumz 1

hunc falturus ſum ut habitent ſecure. 10
erunt mihi populus, & .600 סום‎ ipſis Deus. 1-

dJam enim liscor unum 09 viamanam, 22 76- |

verendummeomnibus diebus, ad bonum ipſorum
E& filiorm poſt ipſos. Et pangam ipſis fedus per-
petuum, fore ut non avertam me a ק‎
ipſie, benefaciendo ipſis: 09 reverentiam mei
indam animo ipſorum, 7 non recedant 4 Ne.

Cap. LXII. 6. Sec. Diviſ. Cap. Jun. % Trem. ? XXXI. 41-

6 XXXII. --ר‎

ול
ritie tu⸗‏
7
ו4ו
ת
ת
ח וק
מו
ום

luit tott
ſionem
א‎
000
גס‎
לא‎
Acad G
הה‎

ן\ש&
0.-
-
0

מסת
ſtra⸗‏

י
- וו
21
-14 7
000

-1
| שם .

ג }?16.?0
סר
ד

ח וו
-

2

שד-

M.‏ ז

א
DISSERZATIoO II. 121‏

Et 16 apud Ezethielem d Veruntamen reoorda-

tus סק6‎ federnis mei teum 7 temporibus pue-

ritiæ tuæ, praſtabo tibi fedus perpetuum. Nam
recordata viarum tuarum, budore ſieſfunde-

aſſumendo ſorores tuas majores tecum mi-‏ . 5ק"

nonibus 76 - Et dabo tibi eas in filias, quamvir
non ex federetuo. Sed præſtabo ego fedaäsmrum
erga te, & agnoſces 6ק‎ 6 adam Et ſic
idem prædixit 005 , ex omnibus Gentilus fore
colligendos, & aſpergendos aquis mundis, cor

novum 09 Spiritum novum ipſis dandum 9 6

2 Quod etiam adumbratum fuit oſtlus illiszari-
dis in vitam redeuntibus c. Et quid aliud vo-
luit totum Templum Ezechielis, quam conver-
ſionem Judæorum ultimo tempore, vide id poſt
Coccejum pro more ſuo, id eſt ſolidiſſume &
clariſſime probantem Magnum per Philologiam
Sacram Theologum /00. Meyerum, Profeſſo-

Acad. Geldrorum quæ Harderovicieſt, Celeber-
rimum 2 , ſi quid enim hic adderem, videri
(9) גתסו!סקן‎

4 206 . XVI. 60 — 62. ? Cap. XXXVI. 24-— 27. ם‎ Cap. XXXVIL.
toto præcipue. verſ. 5, 26. d ה1‎ Diſſertatione Theologica qua
Propheticas viſiones Ezechielis 6 Templo, Urbe & Terræ
Iſraelis diſtributiones novum extremis Capitibus con entas;
nondum impletas, ſed olim implendas eſſe perfpicue demon-
ſtratur, Harderov. 1707. in 4t0 J

122 DI-SSERYATYTIO 0

poſſem Iliada poſt Homerum ſcriberc. Ex Eze-
chiele ad Danielem pergentes nec deſtituimur
romiſſionibus converſionis udæorum 2

7 andemque multi ex dormientibus in pulveru-

lenta terra expergiſcentur; hi ad vitam ater-
nam, 77 ad opprobria & contemtum aternum.
Hoſea clarus eſt, cum in ſupra productis, tum

etiam 15 verbis 0: 270/702 reverſi Iſraelitæ qua-

rent ſehovam Deum ſuum, 09 Davidem re-
gem ſuunm; & pavidi accedent ad ſehovam
Deum ſuum, & Davidem Regem ]7 ; 09

pavidi accedent 1 Jehovam 69 ad bonitatem

ejus ultimis temporilus. 166 Joel 6 præcipue
סעס‎ Amos 2 , Tempore illo ertigam tugurium
Davidis, quod decidit ; 69 ſepiam rupturas
earum, ac demolitiones eins reſtituam, 09 re-
42070200 illud ſicut olim. Ut brevis ſim pergo
ad Micham e, ne latator inimica mea & 6=
ſedero in tenebris ſehova illuceſcet me, & à Mi-
cha ad Zach. 127 4מ6‎ ſuper domum Da-
vidis, 09 ſuper habitatores ſeruſohalaimorum

Spiritum gratiæ & deprecaiionum, reſpicientq;

ad me quem transfixerint, clangentq; ſuper 6
. י‎ | tan-
4 Dan. XII. 2. .ל‎ Gulich. in Comp. Fer. Libror. Proph. Vet-
& N. Teſt. .ק‎ 499. ed. Amſt. 1694- ? Cap III. ., c Cap. III⸗
20,21, &c. dCap. IX. II. e Cap. VII. 8. & ſeq. Cap. XII. .

ו
ך

ץ

: -

0
77
זסס

ra in

וחוס

שף
1
0
mo⸗‏
0
tert‏
01
0
0
0

Pze-

11

-ו0/

00
0
מס
י־!וֹ&%וֹ
7 /
7

tem
ipue
וו‎
₪
כ‎
ו
00
וו

כ

וו

2
%06 2
4

.
}]1.;00

:

155287 4110 M. 12 3
tanquam planctu de unigenito; & amare
plangent 46 60 ut amare quis plangit 6
primogenito. Claudat agmen Malachias
2 721 (Elias) convertat cor patrum 24 ]=
lios, 09 שסס‎ ſiliorum ad patres ipſorum, 6
wentens perouttiam terram anathemate,
confer Zach. XIV. I. de quo loco quia plu-
ra infra, hic nihil addo. ה1‎ N. 1 res clara 1
Rom. XI 7 Et ita totus Iſrael ſervabitur:

.. licut ſeriptum eſt, veniet ex 52072 72 libe-

rator, 69 avertet impietates 24 72000. 1
illis paltum, qutem abſtulero peccata‏ ססל
ipſorum. Alia loca ex Act. & Apoc. bre-‏
vitatis cauſa omitto.‏

6. 7. Quandoquidem ergo Judæorum Que-
, ſtio האס‎
rioſa an

converſionem in claram lucem poſuerimus,

quæ enim ס‎ Ref. Tilemannus aliique, & &Xiam

Luth. Reineccius, Viri Clariſſimi oppoſue- ñeducen
di ſint?

runt alibi refutabimus, nunc feſtinamus 1

modum converſionis; jam quæſtio curio-

ſa incidit, an ergo etiam reducendi ſint in
terram Canaan, templum ædificandum, &
cultus Ceremonialis revocandus 1160 Dico

eſſe quæſtionem problematicam non ne-

ceſſariam, סט‎ mirer סואס‎ qui סס‎ banc

ſententiam, & aliam 61 סט‎ plurimum anne-

.4 Cap. IV. 24. verſu 26. 23.

מז 4770 18658887 124

xam 86 millenio glorioſo, ſanê 661 falſæ eſſent,
tamen tolerabiles, modeſtas & amicas, fratres ex-
communicaverint, quorum ſanguinem innoxi-
um 15 vindicabit, quem ſigillo quinto aperto in-
vocant animæ ſub altari, injuſte damnatorum a,
quanta vis eſt IDIOTARIIM confundentium
quæſtiones curioſas, cum fundamentalibus! qui
in his errat ille niſi ad reſipiſcentiam redeat ejici-
enduseſt ex ſinu Eccleſiæ, indignus quem falu-
tent Orthodoxi, vide Diſſert. IL. noſtram, ſed illi
non qui fundamento ſtipulas quasdam ſuperad-
dunt 2, nolo recrudeſcere vulnus, alioquin hæc
obſcura tempora pluribus deſcriberem, & quid
aliis in puncto laudis rationis, negati F. Operum
in Paradiſo, creditæ Divinitatis Melchiſedeci &c.
contigerit, enarrarem, hac ſpreta vileſcunt, in-
quit Seneca. ה ה‎
Abſit tamen ut mihi illam ſententiã cum ſti-

pulis conferri patiar, qui eam alias pluribusà con-

tradictionibus vindicabo, ſane enim videtur eſſe
fundata מז‎ S. S. vel ipſum locum ſupra generalius
explicatum & applicatum huc ſpecialiſſime ap-
plicat niz noſter Meyerus in Libro jam laudato +
Non vult eam מז‎ rem allegare Gen. XV. 15. .

18. Cap. NXVII. 7. 8. Exod. XXIIIL. 23. Lev. XXVI.

-ס4 |

Cor IV. 12 — 15. 6 pag. 83. 1i, e. Sect. IV. Cap. 1‏ ד? .10 Apoc-VI.‏ א
H 3- 4 ſic loquitur ibid, pag, 82.‏

י
ח loca‏
chariſtu‏
ו
0
Centie‏
הושו
ה
rationt‏
ה
א וו
dem,‏
Cu.‏ 1
2
ף
Proph‏
C 0‏
1
]!'11) 0

ת

me ag⸗
\
7
%

—
10
;#וֹש

ל
96
0
0
דו
1
-
-
dilli‏
-
6
&1\11)
!
0

, ₪

ſti⸗
con-
00
0
0
0
ו‎
9

DISSERYATIO II. -

40--4 . Deut. Xl. 2-24. Cap. XIX. 9. Sed illa
1004 maxime merentur evolvi quia id docent
clariſſime. Legatur Pſalmus XXXVI. cum hac
hypotheſi fundata in regulis Hermeneuticis,
quodhareditas mundi bonum generale ſit totius
Eccleſiæ N. T. nempe hæreditas Gentium, gui
centies diounturmunadur, 6 bereditasterreho-
num paniculare fpeéctans femen Abrahami car-
nale fed convertlum, ומס‎ Deus in millenas gene-
rationes benecdlicturus erat 2 terra & falute pu-
בז‎ latiſſimo ſenſu omnibhus benedictionibus Pa-

tris, adeoque F. G. i. e. ſalute & confequente 60-

dem, quod promittebatur ſemini Abrahamiter-
ræ Canaan poſſeſſione.
Promiſſiones à Prophetis ſequentibus mmagis
explicari novimus ‚adeoque & hæ illuſtranturà
Prophetis סמסק‎ omnibus, legatur modo Jeſaias
Cap. ultimo aliique. Sed ut meam hypotheſin,
de reductione Iſfraelitarum in terram Sanctam א6‎ -
tra diſputationis periculum collocem ‚quomodo
negari poteſt ſeremiæ Cap. XXXI ₪6 illa clariſſi-
me agi? סט אס‎ Cap. Converſionem judaorum,
à nonnullis negatam, rectius ex Ref. Coccejo, Al-
tingio, Burmanno, Braunio, & plerisque aliis ſen-
tientibus, atque Aug. Conteſſ. Theologis iis pene
(ש)‎ 3 omnibus

2 Exod. XX. 6. Cap. XXXIV. 7., Deut- ,16, Jun. % Trem. in
milleſimos d patribur.

126 DIS SERYATIO מ1‎
omnibus qui Philologi fuerunt, præcipue ſtre-
nuo propugnatore incomparabili Wagenſeilio 2
candem defendentibus probavi b.

Pergo itaque ubi antea ſubſtiti, & in commo-
dum lectoris locum ipſum adſcribo 0 ; 570477 |

Jehova, ſi poterant menſurari cœli ſuperne, aut
perveſtigari fundamenta terræ inferne; etiam
סק₪‎ ſpernam totum ſemen Iſraelis, propter omnia
qua fecerlnt, dictum Jehovaæ. Ecce dies venturi
ſunt, dictum ſehovaæ; quum adiſicabitur וס‎
civitas hac 2 turri Cbananeelis uſq; ad portam
anguli : ז1‎ procedet adhuc linea menſoria 2
Reégione illius, verſus collem ]040007 ; ac defle-
- 070 Goham verſus : Ettota convallizs cadave-
rum ac cineris, cum omnibus agris illis, usque
ad torrentem Kidronis, ad angulum usque por-

? equorum Orientem verſus, erit ſancta [000-

væ: non exſtirpabitur, neque deſtruetur am-
ה6תוק‎ 0 .
Nolo jam excurrere in Geographicam deſcri-
ptionem turris Chananeelis, aut 4 Anguli :
collis ſeabioſi & anguli portæ equorum, quia hæc
doctiores ſciunt, & Auditores mei quibus hac
diſſertatione præcipue uſum Clavis >[
commendare, cosque unà opera incitare volui ad
dile-
2 In der Hoffnung Iſraels / סוסו‎ Germanico elegantiſſimo. ? ) .5 .
hujus Diſſ. II. cverſu 37-40. .

ו 2 -

,

סק 86]6

ו
ו
in‏ וה

א
cumich‏
| גוטף
Ultimi‏

ו חסת <-

%ג\טסק

16

pu‏ א
0

4 )
ל
600
[מוסת
1
0
di,‏
0ס
5
וש
banter‏
וד
מא
Gum‏
1706

ו

lio⸗

-1ו1
ו4

77
ו
1
ה
0
7
4 4ו
ו
0
ם
-ו )
-660[ ,

ו.

elcti⸗
1
ל‎
וו‎
0

—

oeb.

21555887 4710 II. - 127

diligentiorem Tractationem Philologiæ Sacræ,
& nobilioris ejus partis ſtudii Gemarici a, ea
alibi in Comentariis & 4 nobis ipſis explicatale-
gere poterunt.
Nec volupe eſt plura dicere, quam eum lo-
cum ideo 06 Myſtica Hieroſ. explicari non poſſe,
quia jam præceſſerat ſpiritualis ſtatus judæorum
ultimi temporis, quando ad N. Foœdus invitati,
non ut initio 1. T. negligent nuprtias agni, ſed
potius 115 ſe adzungent, quid ergo abſurdi ſta-
tuere, jam ſequi in reliquis verſibus vocatorum
& parentium ſtatum externum corporalem, re-
duétionem in Canaan? atque 4060 præcipue - .
\ roſo-

6 Quod מו‎ mukis Academiis, una cum Antiquitatibus Hebr. vitio
forte ſtudioſorum incultum jaciens, hic per Dei gratiam ſtrenue
excolitur & floret, 164 ut etiam quidam Auditores Doctiores, alibi
nominandi 86 Erudito orbi commendandi, non quieverint donec
hanc Clavem abſolverim qua igitur ut jam diligenter utantur hor-
tor rogoque. Aſinos enim neglectæ opportunitatis per 16 pœnite-
bit, dum diligentiores, ex eventu melius, quam mea demonſtra-
tione 06 uſu noſtri laboris in excolendo ſtud'o Ling. & Antiquitatũ
S. judicabunt, quando illis in concionando nulla unquam deerit ma-
teria, atque cinctos ſe experientur ad bella jehovæ, vide id pro-
bantem Magnum Lutherum ה1‎ Epiſt. ad Magiſtratus Germaniæ
Tomo 2. Op. Germ., & ex illa compendium in Panegyrico meo
Hebraico in laudem Sereniſſ. Com. & Domini mei Clem. סס‎ introdu-
ctum ſtudium Ling. Hebr. מ1‎ Scholam Solit. recitante J. M. Rauw.
1706. ,49.8ק‎ & fidele monitum Clar. Franckii Profeſſ. Hall. Ce-
leberrimi in Programmate primum ordinem occupante in nova
Ed. programmatum, 1105006 ; & converſionem judæorum. O
quantum bonum! Quo autem multi Theologi proh dolor] מ0‎

4 .

128 DISSERYATTIO 10

roſolymam, nam quibus tota terra, זטס‎ non
etiam metropolis daretur? Sic Cap. ſeq. videtur
proponi, duplex converſio & reductio, una an-
6ז‎ 2 Captivitatem Babylonicam, altera poſt

eam b. Exechielem טס‎ ſupra dictas rationes hi
iterum omitto, & pergo ad Hoſeam cujus ver-
ſus 4. Cap. III. conferatur cum ſupra adducto 6
Clariſſimus iterum eſt Amos 2 , Tempore illo
erigam tugurium Davidis quod decidit; 9
ſepiam rupturas earum, 40 demolitiones פ6‎

reſtituam, 69 readificabo illud, ſicut שלוס‎ < 7
heredes ſint cum reliquiis Eldomi, ₪" omnibus
Gentibus quæ wvocantur denomine meo; dictum

Jehovaæ qui facit iſtud. Ecce dies venturi ſunt,
Täen, J ehovæ, quibus attinget arator meſſo-
rem, 09 calcator uvarum ſatorem: 69 ſtilla-
bunt montes muſtum, 09 omnes colles collique-

Et reducam Captivam multitudinem‏ : זמססן

populi mei Iſraelis, qui adificabunt civitates de-
ſolatas ut inhabitent, & conſerent vineâs ut
bibant vinum earum: facientque hortos ut co-
medant fructum eorum. Et blantabo סץ‎ in
terra ipſorum : 4002002 evellentun ampliuz 2
terra ſua quam dedero ipfis; ditit Jehova Deus
7002 ` Et
2 Verlſ. 7. namreducam &c. verſ. 26, cnempe ſequente 5. d Cap.
IX. 11-.15. conf. vſ. 9. & videbis id futurum poſtq. Iſrael per

omnes Gentes fuerit agitatus, adeoque fine N. T. quod vocant
סט עולסם הבצק‎ poſt Cl. Rhenf. alibi probavimus.

-

. .

ה-יאב א ההו ה סדל ו
אא .‏ נםל לב ל כ 9הא המ

.3
ף‎ tef

netalen

דו
ת
מול
porta‏
710
ק
thema‏
ſeruſa‏
l‏ ג
Reger‏
clo,‏
11
ף
1, גות
lublat‏
tiam ]‏
גס
00
ceſſann‏
ו

6

1
nam
1
7

0
lerur

. 41-

6
vel-‏
ו
ול

"7

7

ו

unt,
7
-ות‎
ו‎
7
7
ז;‎
[
0 7
7
Deus
Et
1
ו‎
ס‎

, DISSERIATIO ח‎ --
Et ut iterum multa omittamus, ס6‎ non pu-

det referre Zachariæ ultima 2 , quorum ge-
neralem jam ſupra feci mentionem, Redigetur

tota סת‎ terra quaſi campeſtria; 2 Gebabo, 42
Rimmonem in Auſtrali parte Jeruſchalaimo-
rum : 09 exaltata urbs manebit in loco ſuo à
porta Binjaminis, aſque ad portam angulo-
rum, 09 4 ;;”שז‎ Chananeelis uſeue ad lacus tor-
cularium Regis: Elhabitabunt in en, & ana-
thema non erit amplius [ nam reſidebit urbs
Jeruſchalaimorum ſecure. Si ergo ideo terra Ca-
naan fuit maledicta ? , quia Judæi גס‎ abuſi &
Regem illius occidentes 0 , ut סע‎ ſignificata, i. e.
coœlo, ita quoque ſigno carere debuerunt, ex-
pulſi inde ם1‎ totum qua late patet orbem, ſecun-
dum notiſſima Prophetarum & Chriſti vatici-
nia, initio facto 40. anno poſt Chriſtum ב‎ 5
ſublatum, ne putarent eventu carituram Prophe-
tiam Regis ab ipſis tantopere contemti; ſequitur
etiam maledictionem ſeu anathema, quod ססחו‎
conſiſtit quod terra exſpuat habitatores ſuos,
ceſſante impietate, cordibus filiorum revocatis
4 corda patrum 2 deſitura per adhæſionem
Fœderis Gratiæ, quod eſt fæ dus patrum e, æter-
(r) num
4 Cap. XIV. 10. II. ? vel anathemate percuſſa Mal. IV. 5. vid. 4צקט)‎
6 nam erat terra Immanuelis, Jeſ. VIII. 9. J Mal. IV. 6. vel Sec.

Jun. & Trem C. 3. 24. e Deut. V. 9. vel juventutir, quod idem,
55 dicitur æternum oppoſite 44 fædur tuum, Ezech. % VI. 60-—-62.

40 | | 0 .. 255 51%7211? 0. 16
num nunquam abolendum, diſſimile fœderi

Kin iricde quo generavit ad ſervitutemæ, & ab-

ſorbuiſſet/ F. G. patrum illud falutare pactum, cu-
jus vi ſemen benedicens 6 ex Abrahamo naſci de-
buit, niſi Dei gratia F. Operum acceſſiſſet, qui
fideles quidem duriter habuit, ut ſentirent pec-
eaſſe patres qui ad montem Sinai ſteterant 2
oſtenſurus graxiam ſuam 606217%ק‎ ipſorum eſſe
majiorem e & F. G. nunquam deleri poſſe, ſed
Deum Electos ſuosnoſſe, & אס‎ omni lapſu per
reſipiſcentiam eripere, emendare, corrigere, &
& ſanctificatos beare poſſe.
]16 jam plura 1064 præteream, quæ alii Viri
Docti annotarunt unum adhuc אס‎ codem Zach.

notare juvat, ubi non tantum reduéctio, & Hie-

roſ. reædificatio arctiſſime ut plurimis locis con-
junguntur, ſed etiam emphaſeos cauſa additur,
eam ædificandam eſſe in loco ſuo, quo hodie non
eſt reædificata, ſed in alio loco ut ex ſeptilchre
Chriſti probari poteſt / ut מ1 2ז‎ hod erna ſtru-
ctura hæc vaticinia nondum impleta ſint, atque
adeo adhuc impleri debcant. Sic Propheta 72

2Gal. V.24. 25. Gal III. 1 92. 6 verſuié6. d Gal III. גס‎ 21 &
Deut. V. 35. 6 Kom. V. 20. 06 quibus per comp. videatur 01
Meyerus מו‎ L. ſæpius alleg. Cap. I. Sect. 4- 6- XII. Abarb. ad
Zach XII. 6. ₪ Za ch. *1.- 6 notabiles duos verſus ſequen-
9פו‎ , 66 vid. Meyeruml. c. &. VIII. C. 2. p. 97.

מו0
ור
08
ו-
0
mum,‏
ו ita‏
recipie‏
וו
חוד
ui‏ 00
חו
400
16
[13}28}”6
ו
0
סו
הה
8
ת

—
א

ו

ederi

tper-
ז‎ 4,
ח‎

א

-ות

ו
01;
וה

0,
ו

, Præceptor

ſcribo, idque ex I LXVI. alisque S. S. Lo-

DISSERZATLO הש‎ --
ץ/7‎ permaneant ſeruſchalzima 2276 loco ſus

Jeruſchalaimir.

Atque hæc hac vice ſufficiant, ad proban-
dam reductionem, & poſſibilem etiam Hieroſ.
reædificationem; ſed dices cum templo, vel ſine
סס‎ ? Reſpondeo & an Chriſtiani ibi agentes non
exſtruerent templum: Cur ergo non ſudæi,
ſed non corporale verum ſpirituale, Chriſtia-
num, nam erunt naturaâ Judæi, ſed Chriſtiani
facti & ſic ſimul naturales & ſpirituales Judæi,
הס1‎ intelligo Coccejum 2 quando dicit, Judæos,
recipiendos in gratiam, és quidem cum tran-
guillitate terræ eorum, ita tamen ut nullum
emplum carnale reædifcandum ſit, ſed Ju-
dai ut Chriſtiani terram ſuam 6 ſervitute
elementorum mundi oltenturi ſint, ſicut olim

- 2 Chriſtianis poſſeſſa. Quæris an ſacrificaturi

ſint כ‎ Re⸗ credidit hoc magnus quidam
הסם סקס .ק‎ . qui libere ſentio, &

cis. Hinc & ceſſabit circumciſio, nam à con-
verſione judæorum, totus mundus inci piet fie-
11 unius labii 0 , parum valitura inpoſterum poſt
Poſſeſſionem illam Judæorum diſtinctione po-
pulorum, vitam er morte 2.-
4 24 Deut. * ז1* א‎ fin. Vid. Guil. Erneſti Tentzelii Monatliche
Unterredung. Nov. 1694. p. 895 — 92 3. c Jeſ. X X. 18. J Rom. X | 4-

132 DISSERYATIO II.
-חס‎ 8 Si igitur Judæei convertendi ſunt,

um Cxrri imo & reducendi in Canaan 69 6. quid ?
bacecine veritas minus erit practica, quam

Niano-
rum ria- . 2 20 / .
ג‎ 79/974 ? 51010016 110060000 verum, eam
50 Lheoretice multi norunt, 100 tantum ab-
.א‎ eſt ut in praxin reducant, ut omnia potius

contraria agant.

1. Nonne inde diſcimus, Judæos in ſe
ut hoſtes Chriſti fugiendos, &c. ſed ut con-

vertendos, mutandos, noſtram oleam, ex
quibus habemus fœdera, teſtamenta, pa-
tres, S. S. amandos, & quidem ſpiritualiter,
ergo convertenclos. Pauci autem de con-
verſione ipforum vel per fſomnium cogitant,
diſputant an in Rep. tolerari- & non ut
fatali Sec. VI. & XIV. trucidandi ſint?: Cre-
fſſcat zizvanium cum herba a, nullus ſan-
guis effundatur b. Annon multis fabula
eſt converſio Judaorum ? An non mitius
Athæos quam Judæos tractari videmus 3
Inania illa terræ pondera.
II. Verum tamen quia adhuc dum וז‎
duritia cordis ſuiambulant, quis non 1-
der, ut alteros illos in defectu, ita hic ם1‎ ex-
ceſſu peccare eos, qui eorum fuperſtitioni
pabulum præbent, eosque ſupra Chriſtia-
ו‎

6 ת
Chriſt‏
bile 0‏
0
Germ⸗‏
?

-

Rev.
0
ת
( סלזןכ}
.
ptimo‏
c. &‏

7

%#וֹ%ק
cam‏
-4 וו
;צטוֹ]סק

6ו
(oll⸗‏
x‏ 1
ל
litet,‏
=סס.
itant,‏
ת

DISSERTYATIO ח1‎ 133

- פסת‎ evehere ſolent? Sabbatho eis inſervire
Chriſtianas fœminas, ſœæpe meretrices, intolera-

bile crimen eſt, זט‎ alibi rectè annotavit Magnus
Doctor noſter 7. V. der VVayen pater a, 6
Germanorum Exegetarum non infimus pl. Rev.
Paſtor & Scholarcha Heilbronnenſis Clarifſ. M.
Storrius 2 fautor & amicus noſter, qui cum pl.

Rev. S. S. Theol. Lic. Paſtore & Prof. ſimiliter

Patrono & Amico Dn. Heuniſchio, & quem
primo nominare dedebam maxime Reyv. 66 toto
ספוס‎ Celeberrimo Dn. Dan. Erneſto ſablonskio
5. 5. Th. D. & R. M. Boruſſiæ paſtore 0

primo, Reg. Soc. Scient. Berol. Vicario Præſide

&c. &c. digniſſimo, & FFr. Unit. per Pol. Senio-
re, Viro cum vaſta Fruditione integerrimo, hu-
maniſſimo, ex primis ſubſcriptoribus Clavis
noſtræ Talmudica maximæ extitit, quod vel
ideo memorandum hic, quia ſine Virorum illo-
rum curioſiſſimorum & מ1‎ vinea Dei attento-
rum, vigilum circumſpicientium quo neceſſita-
ti Eccleſiæ Dei, agri illius pulcherrimi opes au-
gere, hoſtesque avertere queant, aliorumque Ma-
gnorum Virorum monitionibus quos alibi me-
morabo, & סומ‎ ob ſolidas rationes prætereo, vel

7 In Theſibus de Iudæis. Vin Libro Vernaculo quem jam cum
Franeq, ſtudiorum cauſaagerem admiratus ſum, der Ungerech⸗
4 Schabbas Goi.

4 155187 מ ס1ד4‎
jam in Præf. aut Diſſ I. memoravi, hæc ipſa Cla-

vis nunquam prodiiſſet, fuit enim labor major,
quam externa frons prodit, ſumtusque ſimulame
ferendi nonleves, & multa evenerunt quæ alior-
ſum potirs, quam huc animum impellebant, זט‎
taceam, officium operoſum, mihi ſaltem ſi aliis
minus videri poſſet, quia fidelis 0106 cupio, at-
fluenti uventuti, cujus adhuc major adef-
ſet copia, ſi non ab 41115 סט‎ fama fert, in alia omnia
abire juberentur, cogerentur, 06 quo ſuo tem-
poreplura.
Inconfeſſo apud Eruditos eſt, Judaicam Gen-

tem eſſe ſuperbißimam & doloſiſſimam, unde can-

cellis ſuis ſunt includendi, סם‎ ſaltem aliquo mo-
do agnoſcant, ס!‎ vivere גלות מז‎ ut loquuntur, 6
exilio, cavendum Magiſtratui neper 005 eorum-
que cauſa Chriſtiani ſupprimantur, ſunt ]8
ad corrumpendos & occœcandos Judices, in-
primis ſi lites coram Judice (proceſſus vocant)
contra Chriſtianum habeant, unde Chriſtiani
ipſi multis locis Proverb. habent, cavendum eſſe
Chritiano סט‎ cum ] 0450 in foro litiget, man muß
fich huͤten das man mit keinem Juden einen Proceß fuhre/ Judex
deberet citra ullum reſpectum perſonarum judi-
care, nec unum propter alterum ſupprimere:
Hic ſi nevos multarum Rerumpublicarum no-
tare vellem, menſuram diſſertationis 6

debe-

debere
ſtimo
ת‎
2
%
ו‎
ה‎

ו
מ
₪ ס
) וס
ם
/
ה
ה
ץ
menc‏

ה

` 13\5661

.5 0

—
1

0

.0
4jor,‏
?
ו
וו
1
(
ה

וו
1]

00
גס
10
6
0]
ח
in-‏
ה
6
#»”ט} 7
ת
*-&1\\'
nele:‏
10 1
0

ebe⸗

PISShERYATTO II. 5

deberem. Er ſic in negotiationibus cur Chri-
ſtiano j. udæis S8. ex centum uſuræ permit-
tuntur, imo plura? vid. L. Germ. Wucher Feind /
nam non funt hæc mei fori, ad graviora per-
go. Credit vulgus Chriſtianorum, 5
uti Chriſtianorum ſanguine, cum tamen
945 æque Chriſtianorum סה‎ ſuæ Gentis ſan-
guis interdictus ſit, Gen. X. 6. ſed ſi = quod
& ſangiinem & pecuniam, (quæ æque 6
fanguiseſt vita hominum) poſteriore ſen-
ſu ſumatur, הוסה‎ negaverim, exprimunt,
exſuguntque Chriſtianos, imò ſibi gratu-
lantur, ſi Chriſtianum planè Exſugant, ut
pro nobis probavit Schudtius 2 & ante
eum Gerſon 0 „hæc enim non ſunt mei
inſtituti. .
6- 9- Feſtinemus 41 acropolin, ſi con- Modun
vertendi, quomodo convertendi ſint ſcire qnen
cupis? Recte facis, nam 611ס‎ Deus hic tem- -ל‎
pus ejusque opportunitatem ſolus ſciat, י -בז‎
men cum rem ipſam determinaverit, etiam ל‎
ſine dubio vult media quantum permittit

imbecillitas humana adhiberi. Diximus

alibie eos ad iram provocare, & Chriſtia-
nis exoſos reddere, medium converſionis
dire-

a4 Libroſùpra allegato. Im Judiſchen Talmud / i. e. ejus
compendio. 6 Diſſ. II. 06 Kabbala G. ultimo:-

0 2195587 4710 1
directum nunquam viſum fuiſſe, 11606 non ne-

gem utile eſſe ad ipſos humiliandos, ut ipſis

oſtendatur, qualibus artibus utantur, blasphe-
mi ſint erga [. C. conſequenter Deum ipium,
צס eſt unum cum ipſo, & c. Præſtat tamen‏ ום
Spiritu Chriſti cum ipſis agere, priora omnia con-‏
donare, & rem ipſam urgere, ergo ſciendum quid‏
doceant, quæque ipſorum ſint Prota Pſeude,‏
ſed unde id melius quam Talmude, aliisque‏
ipſorum ſcriptis, ſtylo utplurimum Rabbinico‏
ſcriptis & in Talmude fundatis, nam vel ſolus Tr.‏
noſtri LPEmper. quem primo loco poſuimus do-‏
cet, quomodo [. & iterum ʒ32. iterum aliis modis‏
ſcripturam exponant, qui autem fundantur in‏
Talmude. Doctor ergo requiritur hic in Tal-‏
mude probe verſatus, nec curabunt alium, ta-‏
ceo quod in ipſorum Libris & ipſo Talmude‏
pro noſtra religionc multa ſint, propter quæ‏
ſola requiritur in Converſuro multa Lectio Kahb-
baliſtarum, Talmudis, aliorumque librorum,
quos occultare, imo אס‎ quibus quæ iis diſplicent
eradere ſolent, quod fatum expertus eſt Com-
ment. R. Menachem in Pentat. ex Edit. Venet.
uem poſſideo, ut multis Viris Doctis qui ſup-
pellectilem meam Antiquariam viderunt, ad
oculum oſtendi.

6.10- At-

י

`5.10
10
ת
ב
Paulin‏
ת

ו 105

Chu

וו
ו
eyicin‏
ה

ו .

venti
--
ו‎
010
₪
ו‎
opti.
ס‎
-

n -‏
.
Pphe-‏
, 1ל
ו
100
ו
0
ו
וום
א
-00 6
ו
tur in‏
-4
גז m,‏
mue‏
]
0]
ט
licent‏
Com-‏
enet.‏
־קס] 1

-

-.

DISSERZATIO ₪00 פ‎
ס6.1‎ Atque jam ubi hæ paginæ deſinunt, וס‎

novæ incipiunt, agendum enim eſſet de oee
— : dendi
ordine, quo procedendumeſt, in convcr- dun

ſione hominis Judæi, ſed cum eum אס‎ lege con-
Vertelkt-⸗

Paulina alibi 2 propoſuerimus, hic tuto ;

abrumpere poſſumus, 6 ſane converſu-

rus non opus habet Regulis noſtris, modo
enim Soeripturarius, 66 ut ad hominem ar-
gumentari poſſit, T almudicus & Kabba-
liſta ſit, talem enim eſſe debere alibi jam
evicimus = per ſe ſciet quo ordine incho-
andum ſit tanti moliminis opus, 6 probat
exemplum Clariſſ. Edzardi patris, hodie vi-
ventis Viri Clariſſimi, & Magni Juſti So-

lani, Amaliæ Eliſabetha Sereniſßsimi Prin-

cipis Haſſo Caſſellani Princeps coniux אס‎
domo Hanovica, concionatoris ſuperiori ſe-
culo ad id operis electi 6 , licet fama ferat
Judæos optimis conſiliis aurium obturatio-
ne reſtitiſſe, ſic autem vitium non fuit in
optimo conſilio & mediis legitimis, ſed ob-
jecti udæorum) malitia, hic enim vis nul-
la externa locum habet, ſed ſola media pa-
)5( 018-

Diſp. 66 Alphabetho Converſionis Judæorum. Diſp.‏ מ1
II. 06 Kabbala. «Cujus etiam hac de re Conciones Germ.‏
doctiſſimæ impreſſæ ſunt Caſſellis 1650. in 40 dignæ quæ‏
denuo imprimantur. , '‏

cifica & rationalia putem adhiberi, & ex iis ex pe-
riri debere, an tempus ſit Converſionis Judao-
rum velnon, quorum unum qui negligit, à rea-
tu mihi non abſolvitur, quilibet quantum in ſe
eſt, Profeſor, Paſtor, imo quilibet Chriſtianus,

Principi ſuadendo, quod ſæ pe Principibus ſui ſe-

culi ſuaſit Magnus Lutherus 2-, auxilium of-

ferendo , & ſi deſideretur præſtando, Reg 5

| סנסש‎ & Principes audiendo, ſalaria laboraturis
dando, & authoritatem, nam ſumtus hic requi-
נז‎ non niſi is negabit, qui avarus eſt, vel ſtupidus,
hunc in finem Soctetates inſtitui laudabile 61

modo etiam ſit unde tantæ molis 5קס‎ quales ſunt

iſtiusmodi Societates promoveri poſſint, qualem
autem Societatem præter Philadelphicam in An-
glia, & noſtram ſub Auſpiciis Magni Regis Fri-
dericit I. Glorioſiſſimæ memoriæ Regis Boruſſiæ
Electoris Brandenburgici erectam, & à ſan-
ctiſſima Majeſtate Friderico 77 Vilhelmo, Magni

parentis non minore ſanguinis & Virtutis hære-

de, & utinam propagatore, propagatam, conti-

nuandamque, nullam eſſe novi, סט‎ enim aliæ ſo-
115 literis contentæ, ita hæ Pietati, & converſio-
„ . /\ : 3 , / +. - :
ni inconverſorum בטן6‎ judæorum quâ Gentium

ſunt

7 V. T. . Jenenl & Theol. Bedencken / wie und welcher geſtalt

Chriſtlicher Obrigkeiten den Juden unter Chriſten zu wohnen

geſtatten koͤnnen ꝛc. ſamt einer Vorrede der 1 1סס‎ Facultqt zu

ſunti

-

ג

(

4ס

dicat
0

.
0
הה
4
ſunt‏
חום
ף
cum‏
0
0
וד.
00
סס
3
Ctan‏

0

.4 ]

0
-
1ו
7

-6ש

1

4

ג

60
idus,‏
20
ו.
סג

DISSERYATTO . - 9ו‎ -

ſunt intentæ, ea tamen differentia זט‎ dum Angli-
cana illa uni horum, hæc utrisqueex inſtinctu
M. fundatoris invigilet.

Quare Deum Opt. Max. præcor ut hoſtes
ejus avertat, convertatque, Patronis veròbene-
dicat domi forisque, ad 5.5, fui nominis gloriam
& decus bonarum literarum.
Ut tamen aliquid addam, dico incipiendum

eſſe 4 dogmate Corruptionis univerſalis gene-

ris humani, methodo Pauli מו‎ Ep. ad Romanos,
06 quà omnes operarii, quorum caput & Radix
ſunt judæi, utalibi doceo 2, nimis leviter ſen-
tiunt, inde ad Frzdus Gratiaæ bpergendum,
quid enim ſani ס1ת‎ ſibi quis promiſerit à judæis,

cum סמ‎ ipſam quidem diſtinctionem in F. G. &

operum vulgo ſciant, quæ igitur docenda ipſis
eſt, licet ſi ex verò loqui liceret, dicerem paucos

Theologos Ohriſtianos hæc recte concepiſſe, con-
fundentes Legem & Fædus, quæ etſi in multis

conveniant, in ſumma tamen differunt, cur hæc
ignorant? quia multi neglectim Philologiam -ב₪‎
ctant, mature nimis cruda ſtudia in ſuggeſtum
propellunt “, exempla ſuntodioſa.

- ס9ד Theol. Elench. Sciagr. dehneata diſp. I. & II. 7 Wid.‏ ח₪1
סץ & ſimi Schrammi Fautoris & Amici, 6. S. Theol. D.‏
ת aghi per‏ 1 מו Herborn. Orationem lectione dignam‏
Theologi Crameri Tigurini, Prof., autem Herbornenfis.‏

140 - ISJE ₪7 4770. II.
Pergendum 41 perſonam naturas, 69 -קס‎
614 , ס4‎ ſtatus Meſa, 06 quibus omnibus quid
patres ſenſerint docet S. S. & Kabbhbala, 46 מסם‎

rarò Talmud ipfum, hæc ergo duplici ex loco

oſtendere neceſſum eſt, Adverſarios facilius per-
ſuadet, & Converſuro facilitatem quoque מסם‎
parvam parit.
Et ſic dabitur anſa ſermocinandi de Conſilio
Gratiæ & Trinitate, quæ 11 recte explicentur,
cur non caperentur 4 Judæis, quando conver-
tens etiam oſtendere poterit in Kabbala pro Con-
סלו‎ Gratia & 5ס‎ fundamento Trinitate egre-
gia inveniri argumenta 4. Sed abeſſe tum de-
bent termini Scholaſtici, & non de verbis, ſed 6
diſputandum, æque enim mirum Judæo erit, nos
de perfonis, quam illos de Sephiroth loqui, & ita
explicanda trinitas, ut non repugnet unitati &
ita unitas זם‎ non repugnet trinitati, verum alio
ſenſu Deum unum alio tres dici demonſtrandum
Hinc loquendum de fde, bonis operibus,
Decalogo ſub Meſſia norma סת‎ juſtificationis,
ſed ſanctificationis noſtræ. Et ita 006 5
Argu-

- . Vid. Diſſ, noſtram 6 Kabbala „quam vocavimus Teſtimonium
Jeſu ex Rabb, quia doctrinam gratiæ & Trinitatis creditam
fuiſſe Antiquis & quomodo ex Kabbala erui poſſit oſtendimus.

DDe quo pluribus egi Theol. Didac, ociagr. Del, P, 161

—

0
ת
conat‏
ſtrane‏
7
ה
latur‏
ה
נחוס
ת
ץ₪
.9
guen‏
mum‏
expon‏
וו
ת
10
)װ?!]ע
-

..

Adhib
ori

ה
את \
Kit‏
Mei‏
-

ף
הסם .

+ 0

5?3*

5000 |

ו
ו
0)
60
-ס&%ת
0
6
0
ו
ו
ו

1ה

5
ש
—
וו
1
מו

DISSERYATIO 7 141
Argumenta 44 hominem hic iterum ite-
rumque commendo, & ſic concludo omnes
conatus converſionis hujus Gentis eſſe fru-
ſtraneos, niſi reducantur corda patrum
4 filios, & ſiliorum 44 patres a, h. eſt,
illud ab Eccleſia Chriſtiana ſcandalum tol-
latur, quo credunt aliud ſyſtema noſtrum
eſſe 4 patrum ſuorum doctrina, 605 06
cum patribus idem ſentire, quam ſententiam
ipſorum rudem Cl. Ellzardi pater, refu-
tare voluit, ם1‎ 6 Commentario ad Pſalmum

CX. cujus aliquod folium ad noſtras quo-

que manus pervenit, in n totum Pſal-
mum ex antiquis Doctoribus Judaicis 1

exponit, ut nos in noſtris explicationibus;

ua 06 cauſa optandum eſſet integrum edi

ſyſtema Theol. Chriſtianæ collatum cum

Kabbala & Doctrina Jud. Antiqua quæ
utique omnis ex Talmude manavit 0.

- ה‎ 6. Sed quis non אס‎ dictis ſua ſponte col- Rnrus
r⸗ ל 7 'ס" : ] - - . ו ה‎
1131\: , מסת‎ quemlibet ſtatim huic operi 616 cn,
40

hibendum, ſed probatum מ1‎ Bibliorum kni-
T. originali, & Talmude 46 Kabbala סץ‎ -?'
) - ſatum,
4 Mal. IV. verſ. ult. ? Vid. de eo plura in Diſſ. n. II. de Kab-
bala vera & falſa, & donec 16ז‎ quid elaboratum 6 utere
Kittangelii Sepher סל‎ 0 & Dem. Trin. ex Rabb. Clariff.
Meieri eodem Anno editam quo nos 06 Kabb. ſeripſimus,
de quo conſenſu cogitationum mihi gratulor ætorque,

DISSERTYATIO II.‏ | כ

ſatum, præcipue ctiam כס‎ præjudicium ipſo-
rum, quo in Gemara non exercitatum etiamſi

Biblia & Misnam legerit pro עם הארץ‎ plebeioha-

bent. Nam Talmudis Auctoritas, תסם‎ niſi tum

erit deſtruenda 16. מ1‎ 115 ubi cum S. S. non con-
venit quum ס4ה‎ opinione Fœderis operum, 24

Doctrinæ
cum 5
Porrò Chriſtiani omnes eis prælucere debent
vitæ ſanctitate, ne id de ipſis dicere cogantu r, quod
Barbari 2 de Europæis: Qualis 16 iſté ס‎
qui tam impuros ev ſe hilios, & ſceleratos homi-
nes progenuit?; Si pater quidem ille filiorum ſimi-
lis eſt, minime bonum eum eſſe oportet. Et טס‎
Impii iſti, ſcelerati ac perſidi Chriſtiani pere-
ant, indigni quos terra vivos ſuſtineat. 16 ſic
maxime qui Baſtores ipſorum eſſe cupiunt. Feſta
noſtra pie celebrare debemus præcipue Sabba-
thum, oſtendendo ſimul ex genuinis Judaismi

gratiæ Antiquitatem deventum eſt

principiis ſequi iter ſabbatho facere, candelam

& ignem accendere, ariſtas evellere & c. non eſ-
ſe contra Religionem ſablathi, ſed compotatio-
nes & commeſſationes, quæ proh dolor! à
Chriſtianis ſæpe in diem Dominicam rejiciuntur,
narratum mihi eſt, fuiſſe qui fratrem dammerer,
quod‏ | י

—, Indi Occidentales wid. Benzo Iuſt. nov. orb. L. I. C. 13. “ibid.

Cap. 23.

.ס}קוֹ 1
01

0 4-

סת
00 01

ההה

eſt‏ ווז

הויד
וֹ)סטף,זש
ו
- ז
וו
הה
ו ni‏
ו
e bla.‏

fudaumi

וו

ם. >
-ק
. 001
;?שםג\לס\;
נ]?]?\ח\חג!
&ס!]ף'

/' 2

. 2

142 ת1 4770 29185887

quod die Dominica excucurriſſet extra civita-

tem concionem in pago auditurus, dum interim

ræprehendens imo damnans 4110 tem pore die Do-
minica concionem negligens, convivio inter-

fuerit, quaſi ſanctius ſit eo ipſo tempore quo ſa-
cræ conciones funduntur convivari, nugis tem-
pus tranſigere, imo forte etiam conſpiratione
contra alios, jocis etiam qui raro à Chriſtianorum

conviviis abeſſe ſolent, quam iter ideo inſtituere,
ut audiatur paſtor, 66 ita obſervetur, quomo-

do Deus variis modis & Linguis colatur, ita ſui
obliviſcuntur ſæpe Chriſtiani. Interna ſanctifi-
catio eſt optima, qua cum quæ non pugnant lici-
ta, quæ verò ei repugnant illicita ſunt. Tan-
dem 11 udæos convertere velimus utique de-
סמסם‎ ſcire quid credamus, ססם‎ per auditum ſo-

lum fieri poteſt, ut ad noſtras conciones, ſed mo-

deſtas, bile carentes, plenas demonſtratione ve-
ritatis ad conſcientias invitentur, quæ iterum
optimæ ſi conſtent collatione veri ſenſus S. S. cum
Talmude & Kabbala quatenus vera ſunt, quales
ſfunt Soldani ſupra laudati, ſed etiam ev ulgatio-
סת‎ quæ hodie impreſſione commode fieri סק‎

noſtræ confeßtonts, quam dum curioſitatis cauſa

legent, puncti Sp. Dei quem ſemper ſupponi-
mus, ſimul veritatis viribus compulſi eandẽ porrò
inveſtigabunt, ſciſcitabuntur 6 diſpurabunt,
- א חתור‎

4 DISSERTYATIO ח‎
ut plura ſciant, quam ſitim qui in 115 excitat ille
multum profecit, cum in ס6‎ maxime peccent,
quod noſtra dogmata ita nauſeent, ut ea nullo
modo inveſtigent. Quando autem Linguam
Latinam fugiunt, & reliquas etiam non recte in-
telligunt, ſoli Linguæ ſanctæ intenti, ea via com-
modiſſima eſt, qua noſtra dogmata, quæ מסם‎ fu-

giunt lucem ut Alcoranus, ideo Religione Ma-

humedana non evulgandus, imo obſcure ſcri-
ptus ut non intelligatur ab omnibus, ſed lectu
digniſſima ſunt & clare, ſine reſervationibus

mentalibus ut 165ג ס1ז1‎ ſcriptores decet propo-

nuntur, evulgemus, quod quousque non agi-
mus, in caſſum laboramus, imo nihil agimus )2( ,

ו

quã de cauſa recte illi egerunt, qui N. T. & Cate-

cheſin

) >( Vide hc de סצ‎ Clariſſimi Angli Hugonis Broughtonii Epiſto-
lam ad Reges, Principes & Politarchas aliosque præſtantes opibus
de auxilio pro Hebræis ſua Lingua erudiendis A. 16 10. editam quæ
quia rariſſima evaſit, & de rebus quoque Hanovienſibus loquitur,
tota ſequitur, vi argumenti mei per NB. à me notato, nam סת‎ omnia
approbo : D. Paulus docet quanto 0 proſequenda eſt gen Jadaica:
quorum ſunt patres: & legir donum, & quorum Chriſtur eſt ſecundum
carnem. Deſlet eorum rejectionem: Jed ait fore denuo receptum in
gratiam. Hoc poſtremum mirabiliter [6 aperuit, ad magnam ſpem
paulorecentiur. Brevi narrabitur. Euit igitur in urbe Conſtantini ora-
tor ſereniſzmæ Reginæ Angliæ dittue D. Edouardus Bartonus אז וק‎ -
moriæ, theologus ſtudio & cognitionis præſtantia, qui ſcientiſimus Lin-
guæ Arabicæ tum docuit principer aulæ Turcieæ formam & ſpeciem ſa-
lutiferi Evangelii: tum maxime quendam Rablinum, primarium in -
: ₪14141

הס

ccent,
auullo
ה1‎
016 1-
1001=

-

ו
ne Ma-‏
ſcli⸗‏ 6
ה-0
ול
וו
ו
8
(ae-‏
ה

—
וקס
הקו
ו
ו
:7%4101'64
שװ&װװ»}
1 ו
ח וו
וו
ול
.ו וו
uum 2‏
ו

145 1 10ץ1855374ס

cheſin Lutheri transtulerunt, fertur etiã eſſe qui
Gatech. Palat. Confeſſ. Ref. Religionis typis evul-
gari curaverit, ſed etſi curioſus fuerim in Libris

Hebra-

nagoga Judæorum: cui declaravit NB. utriusque Sancti fœderis con-
venientlam: Ut Græciz Chriſtianix Iſraelita prædicaverit ſe mirari præ-

ſtantiam Evangelii. Hunc Hagareni Principes coegerunt ſua vo-

luntate meam tenuitatem acciere Conſtantini ad urbem: babi-
turam liberam licentiam Gracis concionibus informandi Chriſtianos

accuratiur: & Iudæor erudiendi Chananaiz, & autoritatem religionis
ſanctæ paſſim confrrmandz. Mira hac, ſed qua negari non poſſunt.
Namque prælo propagata eſt epiſtola ab וד‎ Turcis aut 104270 repræ-
מסק‎ Qui non tuliſſent eum talia fingere ſine ſuo magno malo. Por-
rho poſtulavit idem documenta darem ſcriptis uberioribur primum in
Adami lingua: Novum Teſtamentum collatum cum Veteri abſolutiſi-
mam Theologiam conficere : ut traditiones Thalmudicæ verè judicen-
tur ſupervacuæ. Hæc ante annos duodecim geſta ſunt, & סץ‎ fervidè
bactenus perdutctæ. Accitu hoc juiſſem Conſtantino polim, ut uſus Hebræe

0ræcæque Linguæ, NB. quas melius novi quam latinam, mira-
pili ſtudio ab teneris unguiculis præſtaret uſus majores eccleſiæ:

nec ſcopulis hærerem ſemper in iisdem, oculos macerando ſola

lectione ſonorum utriusque teſtamenti. Sedaliter 1 viſum:
- הוקש‎ noluit primo impetu ſuos immane: hoſter fovere. Namque orator
. 976 pralibatus paulo poſt hanc vitam cum aæterna commutavit: unde

columen totius ædificii de itione lapſum eſt. Tantum reſtabat hoc ut
השונל‎ + ſedibus calamo declararem prœlogue non inania locutum oratorem

de ſtudiis Hebrais & Græcis noſtræ Heſperiæ. Teſtix Baſilea hoſpita
- 1-1- literarum: Unde complevi Europam opuſculir de hoc negotio: quo

poſſent profeſſores meditari de auxilio ferendo. 727 Amſteldamum,

unde uberiora cunctic tranzmiſßi. Nec utrimque ſine frutctu. Primum

etenim Pragenſes Judæi cui miſerat apella Baſiliani agri exemplar Epi-
ſtolæ Byzantiacaæ reſeripſerunt hæc: Iudæus noſter '1 brax ]67 7
Chriſtianur ab Anglo. Jecus non petiiſſet ab ilo Chriſtianar inſtitutio-
nes. Eſt autem doctiſimus omnium noſtratium: hinc multaz move-

bit nobis turbas. 1126 Baſileæ retulit Iudæus: qui doctiſimur ipſe

ſuo in genere præfixit provmium in Aruc ſeu dittionarium Thalmudi-

(t) eum

46 DISSERYATIO II.
Hebraicis inquirendis, tamen illam verſionem

nunquam vidi, & hinc aliam paratam habeo, quæ

ut & alia hanc in rem facicntia, qua ſequuru-
4

2

um tum impreſſum 874 < dixitque quod ipſe Rieret Cbriſtianur mo-
do ſtipendiunm haberet unde viveret. . 690 non curavi hanc nimiam
אם הקם‎ Aliug Iudæur par illi ſtudiüär aut ſuperion, eodem tempore venit
Bakileam editurus quædam Thalmudica: Huic etiam dedi Judæi lite-
סף‎ ad me, meaque quæ ex altera arte reſponderent = & alia quæ
40006 extuli ]47 ei grata. Libenter meos ſermones amplexatur 7
& er trer horas audivit Eccleſiaſtæ mentem: Quod ſi omnia ſub ſole-
ſunt vana idgue probavit regnum Iudæ Foſt continuar cladez tandem

. 66017 .. regnum promiſſum 7 Per Chriſtum docet animorum im-

mortalitatem & ſpem inmunda futuro, non reditum in terram Channa-
Ream, uem ſtultà ſomniant Appellæ. NB. Atque in hac vena medullam
Prout potui Novi Teſtamenti virodeclaravi. Tum ille, utinam,
inquit, totum veſtrum N. T. tali orationis filo expromeres quo -6מ‎
affaris: N B. Totam gentem noſtram converteres ad vos. Zum ego,

in me mora nulla erit: ſi principer auxilio .11 45 Tigurum ivi::

zum im petravit à confule ut pen literar oraret ocyus redirem adeum ple-

informandum. 5007 negotia non tulerunt Auxitille 2610 ſuo Wor-‏ ו1
matienſer Eloquentiſſ. Iudæor & Offenburgenfir agris ut ſitienter‏
Xpeerent audire ſummam Danielic,. Nec non Hanoviæ 77 dele
gerunt eundam oratorem, ut .1 demonſtrarem ei totam legem ſpirare Meſ-
Kam= itum credentem ſequerentur omner. Porrho מול‎ ante annor 1-
ginti, me veniente Francofurtum cum Iligato Angliæ D. Horatio Pau-
10 Eicino» ₪4 illuſtriſt. Pr. D. I. Caſimirum, delettur eſt dà Iudair ut:
mecum in Synagoga pro החום‎ & foci⸗ dimicuremur. Quod fecimur ea:
lege atque omiue ut qui mentiretur Periret morte æterna me narrante,
illo reſpondente. Wihil contradixit: ſed tunc & in hunc diem opta-

vit omnia plenius patefieri. Quod præſtare fui Paratus < ſed' quorun-

dam invidia mirabiliter obſtitit. Quo D. O. M. judicet. Ego variGis
epuſeulig, calamo taxazi. Nunc' quidam principes expetunt ſciri
quod iter ſtudiorum hic infiſterem. Uno verbodicam. NB. Verterem Deo
מהו מס‎ 6 viim Novum Teſtamentum Hebraicè hon nit inter-
5

ſonem
0, quæ
1-
0

—

א
ל
1
lie-‏ ו
gie‏ ל
eſ,‏ 0
שו ז ו
ו ול
יו וו
Cbanna⸗‏
ג סתז
Qutinn,‏
6
וחוד
nrun ni:‏
1
ו
] ]
00
2
0
tio Dau⸗‏
0
1
ו
opta⸗‏ וו
וו ]
ום
חו tunt‏
?1'6[[1980
=11]
5

ra cerant Diſputionem 1. de Converſione Judeao-
rum, cauſa fuerunt cur primam illam Alphabe-
thum Converſioniz appellaverim.

Nec male agunt qui, dum talia prodeant Lin-

gua Germ. ſed literis judacis, noſtra dogmata
edunt, qua מז‎ parte maxime laudandus venit,
Labor Doctiſſimi Viri, Caſparis Calvöxr, Superin-

(t) 2. ten-

pres ſed סט‎ orator: ürdem ſententii⸗ 710 י‎ Apoſtoli Grace redädide-
runt; & demonſtrarem quam candidè Sancti Apoſtols totum vetus
teſtamentum vehunt ad ſalutemin &briſto. Hic mallem Principum do-
Korer adjutores, quam eorum pecuniam. NB. Video complendum
orbem terrarum exemplaribus de his rebus bene tractatis: quo ]
bito vox populi ſit vox -6ל1‎ Nec Pontißicia, neo Luthenanu, 7100 Gene-
44 tracturem: ſed omnibus utilia. Principer rogati dicent zuid ſen-
tiant- Haæc autem prima prodirent: Evangelium ſandti לל'‎
uia maximè tractat Deitatem: & Paraphraſßir מו‎ Epiſtolam ad 11
lraor, ex ipſorum conceſſr perpetuir. Widerunt Ieſuitæ Moguntini
Thalmudicam hujur ſpeciei noltram Juppellectilem ad Novum Teſtam.
& maximopere contendebant ut elerem. Jalilur auxillir ſe fuciliter

- ת סל6הוס‎ Indor ad ſidem rebantur. Et Polliciti ſunt operam ſuam

22 ſtipendia parandau. Eſt & diètionarium uadrupleè neceſſareium,
ad Novum Padus: 7104 tractet Apoſtolorum Peritiam in Gracis, 0

zuamen minus legerunt: ſed exprimunt, dilctante ſpiritu שמ1 נש‎

doceret quæ ſunt Atticè 0614 quæ ſeguuntur 12077 Interpreter,
commodant ad Helræa. Hac etiam handerent 00047194 ſenſur complu-

rium locorum: [1- foret opus gratil;mum Chriſtianir. 6 genere

verſo in alias Linguas aliorum וֶס‎ complerem mundum, ut dixi,
exemplaribus Chriſtianorum operd paſſzim mihi utendum קם‎ Judæo⸗
urgeant, ſuorum conceſſis: & doceant nos totum Teéſtamentum No-
ללפשר‎ omnes ampletti, & Trinitatem atque Melſtam: nec in his diſſentire,
Hæc tractarem prout ſtipendia ſufßeienz. Ha Gtenur quæ extuli 116724
Græca, Latina, Britannica, mei- Jacta ſumptilus: Quod amplius --אזץ‎
Hare neques. Evangeli הת1ם‎ Engo Breughtonn. 115

- | DISSE RYATZO. II.

txendentis auf dem Haartz quẽ כבור ישוע משיח6ג6[1קק4‎ 2
Sed quam rari ſunt tales libri! Inde quam parum

promotum ſit in converſione Judæorum quivis

intelligit. Excitet ergo Jchova ipſe homines huic
negotio aptos, quales ſi tellus habet, ſane inveni-
untur in Magni REGIS BORIISSLE, quẽ 5
in omnibus ſecundet, Miniſterio Eccleſiaſtico
Aulico & Societate Scient. Regia, quorum ante

pedes, has cogitatiunculas hiſce depono, tanquam

tertium Specimen, illius triennii, quome indi-
gniſſimum Societati ſuæ adſcribere dignati ſunt.
Expectans ab ipſis cenſura, ipſorum conſuetudini

convenientem, i. e. humanaã, etſi enim alii lubentius

hanc ſpartam reliquiſſem, tamen pio zelo hæc
ideo evulgavi, ut quod ego brevibus & Theore-
tice propono, alii, porro exaſcient præcipue RE-
GIA SOCIETAS ה1‎ praxin deducat.
- . 06 Deus MAGNO REGI, omnibusque
Conſiliariüis Sanctiſſimaæ Majeſtatis, Collegio ho-
noratiſſimo, omnibusque qui pomeria cum Re-
gum Chriſtianorum, tum etiam Regis ]1
CHRISTI promovere, conantur. Vale B. L.
meisque conatibus fave.

Dabam Hanov.

Ante diem XX. Sept. MLDCCXIV.

; Germanicè Herrlichkeit J. C. das iſt/ Beweißthum der Wahrheit
Chriſtlicher Religion wider die Unglaubigen / inſonderheit wider
ל‎ Juden / in ס46‎ Leipzig 1710.

ה

Cox
7

Cun

4 נור
parum‏
\ 0\01\/'
16
inyeni-
ץ‎

eſlaſtico

ante‏ וו
ת
ול
וו ו1
etucdini‏
ט
30
ו

1ת ו

1(115)}66'
- 6%10
ול
153\1 ,
'*[ '% 0

הליכות עולם
עם מבוא הגמרגת

)- 1, 8 "5
TALMVDICA.

COMPLECTENS
Formulas, loca Dialectica & Rhetorica prico-
rum Judæorum.
Latinè reddita per
Co NSTANTINUM E'EMPEREUR ab OPPrcE

J. T. D. & Controverſtarum Judaicarum Pro-
feſſorem in Academia Lugdunenſi.

Cum Indicibus accuratiſſimis, & Diſſertatione,
qua operis uſus, utilitaſque oſten-
duntur.

Edente

I. . XBASHVVYSEN.

HANOVIS,

In Vpographia Orientali.

Typis & Impenſis Joh. Adam. Gros, Typogr.
ANNO MDCAI.

Nobtliſſimiz Ampliſimizque Viriz,
Academiæ Lugduno-Batavæ
CURATORIBUS
JOHAN NI ג‎ MATE 5ת *ז‎ , Domino in
Matenes, Opmeer &c. Equeſtris Ordinis 08
Comitia Hollandiæ delegato;
NICOLAO ג‎ CROMHAUT, Domino
in Urijhoven, Curiæ Hollandiæ & Zelandiæ
Præſidi;
£GIDIO 06 GLARGES, Domino
7 Eleſmes, Reip. Harlem. . 0

UT צצ‎ IPSORVM COLLEGIS,
Ampliſſimis 8 Prudentiſſimiz Reipublicæ
LUGDUVNO -BATV CONSULIBUS:
DANIELI סג‎ ALPHEN, Ord. Holl. Quæſt.
CLEMENTI ג‎ BAERSDORP, 1
Academiæ Quæſtori :
HUGONI ג‎ KOEDIICK;
CORNELIO ג‎ WARMONT.

1 T א ם‎
Ampliſſimo & Conſultiſſimo ejuſdem Reip.
SXYNDICO,

JOHANNI. à WEVELICHOVEN, J. C.
D. D. Curator: à ſecretis, & Conſeſſus Juridici

Conſiliario.

A 2 Viri

שמסז ע =סו לד" ך) ש 4 3 g‏
ל 3) \* לל ו +ל) \ של . *" \ +" ו ב ואא \ ] \ א
ל\ ל\ 4805 \8 858 \ 958 \ א \+ \ של\ אגל ר גל ש
Viri Nobiliſimi && Amnpliſſimi,

7

E Veritate minimèe aberravit Seneca
[quem Plinius principem tum fuiſſe di-
7 cit eruditionis] cum ſecundo 06 be-
neficiis libro ſcriberet, Qui gratus
\ Do) uturus eſt, ſtatim dum accepit, de red-
cogitat. Hanc viri ſapientis‏ 26020 5 ף
ſententiam volvens animo meo, atq;‏
novam iſtam profeſſionem expen-‏
dens, qua ante menſes aliquot me condecoraſtis; ſtatim de‏
reddendo, uti ille loquitur, cogitare 0001 : ſtatim, inquam,‏
cogitare; non verò ſtatim reddere. Idem hoc vult, ubi librum‏
quartum his claudit verbis, Qut feſtinat utique reddere, non ha-‏
bet animum grati hominis, ſed debitoris. Attamen non nimis,‏
quod gratitudo exigebat, diſtuli: temperamentum adhibui:‏
veſtigio rependendi cura animum ſubiit, quod grati animi‏ 6
cenſebatur; menſe nono, juſto tempore, quod conceperam in‏
publicum jam edo, ne moram trahens, me debitorem ne-‏
gare videar (qui multis nominibus vobis obſtrictus ſum.) Id‏
verò in hunc modum accipi nolim, quaſi vel æqualia hic repen-‏
dam, (confeſſoriæ ſunt hæ tabellæ, non liberatoriæ;) vel tan-‏
dem reddere moliar. Sed animum præſtare gratum debeo: 64-‏
zerum aliquando me referre gratiam non patitur mea infelicitas;‏
aliquando felieitas ejus cui debeo. Poſterius jam mihi uſu ve-‏
me quidpiam ac-‏ ב nit: veſtra felicitas impedit, quominus‏
cedere poſſit. Chryſippo nihilo ſeciùs aſſentior dicenti, gra-‏
A 2 tum‏

4

4ו. \ גייא. \, ולס \ % צצא, \ אי: \, צ'לא, \, .ל \, ל. \ ול \ יו \, יש ך ולוב \ ו4.
מי י ל לא צו מיו =י =י\ שול ל לשיו פס מי\ ל ל\ לה
5 / 2 / ־ ; נא (6) 2 כ 4 א 6 ת
, , : : — 57 -

| וום
ת

7
ג
0
ſeribe‏
onni‏
ה
ך
curre‏
7
4
V. N‏
07
חוס
₪ וו
0
100
0
של
0
1
ו
ף
א ז
וֹ!\(/סח;ו
ול
68
Plur‏
0
ת
7

EPISZ. DEDICATZ. 7
tum hominem velut in certamen urſas compoſitum \ ולס‎ carce-
, :'י,‎ , ribus incluſum, operiri debere ſuum tempus, 42 quod velut dato
ſigno proſiliat. Non quidem mappam expectavi, qua olim miſ-
SS ſa à Prætore aut Conſule, 6 carceribus effundebantur; ſed 12
` me compoſui, ut tempus operirer, 40 quod opportunitate
ſoribendi data veluti ſigno, ad vos proſilirem. Quò coram
7 omnibus quod accepiſſem agnoſcerem: ſiquidem apparet in-
gratum eſſe, qui ne fatetur quidem ſe accepiſſe beneficium;
privata autem gratiarum actione defungi 11 velim, crimen in-
ו‎ : currerem ejusdemSenecæ judicio, Ingratus eſt, qui remotis arbi-
0 tris, 4972 gratias. Atque una cum beneficii agnitione offero,
000 be. quod impoſito in iſto beneficio operi ſubſerviat. Hæc mihi ג‎
ו‎ Gac .ל‎ N. N. & A. A. A. demandata fuit & jam incumbit cura, זט‎ Ju-
ו‎ dæorum erroribus veritatem Chriſtianam, veluti tenebris 1-
₪ 88 cem, ſcripto opponam: hac quidem mente & conſilio, א‎
00 שדוד 6 עו0נם סעס וק ,, ₪06106 ע סשוע1צ'ט' 616 מוס דסש 096 6 סדפס יש‎
0000 || \ שלוק ).26 5. מו'. ), י עשד טס‎ aliquando daturus ſit eis
ו‎ Deus reſipiſcentiam ad agnitionem veritatis; E& ſanitate mentis =סץ‎
.ם‎ 06274 evaſuriſint א6‎ Aiaboli laqueo: vel ſi id ipſorum pertinacia
ססת מו ט‎ tempore impediat, ſaltem Chriſtiani gloriam ſui Servato-
ת‎ 0 ris coram 105 (quibuſcum non ſolum alibi, 160 hic etiam ver-
שש‎ ſantur) clarius oſtendere, ſuaque dogmata 10110185 6
m adni queant, atque hoc pacto ſidem magis magisque ſtabilire; adeo-
ק‎ que illorum ſtrophis dexterius occurrere & reſpondere: qui
ו‎ ut ait Petrus. 2. Ep. 3. 16. פס תסלסיןף‎ ραoοaα, ρ שדס יוו שוד‎
torem ne- am Naααα etorquent ſcripturas ad ſauum ipſorum exitium. Viri No-
uum.) . biliſſimi & Ampliſſimi, ססם‎ veſtrum inſtitutum & conſilium,
סוה‎ pietatem in Deum & zelum gloriæ Chriſti סס‎ ardore ſpirat, סט‎
.ל‎ (liceat mihi עשי5קפוסיקקאי‎ ( dubitem, an ulla ætas ſimile exem-
nlibet: / plum ſuppeditare poſſit, an hujusmodi factum viderit: quo
ק‎ Magnates, religionis Ephori & Antiſtites, publica authoritate,
ו‎ publica 'צטס‎ . publicis ſumptibus, miſerorum Irazlitarum, que-
מו‎ ae. rum eft adoptio, & gloria, & pacta, & legis conſtitulio, & cultus,
ה‎ | A 3 6
נם‎ :

6 כרואית ס"ל9 דק א‎
& promiſſiones, querum ſunt Patres, & ex quibus ם.‎ Ohriffus 8
adcarnem attinet, qui 047 ſupra omnes Deus benedictus in ſecula
(Rom. 0. 4- 5.) horum inquam tanta animi alacritate ſatege-
rint. O animum verè Chriſtianum, curam ſanctam, cona-
tum religioſum, zelum Dei: cui ipſe Zelotes procul dubio fi-
dem ſervabit veritats, quam Prophetæ 24 Elin olim miſſi præ-
conio aliquando promulgavit, (I. Sam. 2. 30.) Honorantes 6
honorabo. Hactenus tepuit ea חו‎ parte religionis ſtudium: ſed
multi etiam expertifuere, quod Deus ibidem ſubjungit, Con-
temtores autem mei levesfient. At qui, quave ratione סת סג‎
Eli, qui objurgabatur, Deum contemſiſſe cenſebatur? Hoc
erat crimen, quod Dei cultum remiſſius contra filios defendiſ-
ſet. Quocirca attendant ſibi, quotcunque cultum religioſum,
quæque eò pertinent, curant remiſfius. An culpa vacabimus,
& effugiemus judicium Dei, ſi modo religionem orthodoxam
non impugnemus; vel vulgari & remiſſo animo eam fovea-
mus? Arrigamus aures ad effatum (Jer. 48. 10.) יאותם‎
; א)קשא שס5 שד ווסופהי‎ ₪206 maͤledictus qui facit opus Domini negli-
genter. (Ita rectè vertiſſe Ixx., docent alia loca, & 161 circum-
ſtantiæ.) Similis eſt ſententia Chriſti (Apoc. 3,10-( ,8
tepidus es, nec frigidus nec ſervidus, futurum 67 ut te evomam ס‎
ore meo. Quantus in nobis ardor eſſe debeat, hinc diſcamus.
Caveant ſibi, qui opibus coacervandis, vel reipublicæ ſtabili-
endæ tantum operam dant; neglecta religionis cura, neglecto
Dei populo electo, & Abrahami patris noſtri prole ſusque de-
que habita; ut iſtius interitu non moveantur. Neque in ſacris
partem unam tuendam ſuſcepiſſe abundè ſufficiet: qui jam ze-
lus quorundam animos occupat. Modo quosdam articulos
defendere poſſint, ſe jam defunctos putant. An hoc eſt labore
defungi, præcipuum intermittere? ſecuro & otioſo animo ami-
5ס0‎ Dei (Rom. rI. 28.) ה1‎ exitium ruentes contemplari? in
quorum tamen gratiam ſancta illa Pauli anima ב‎ 11
non detrectabat. Quantis ergo laudibus ſolicitudo veſtra, vi-

N. & A. apud omnes, omnibusque ſeculis efferenda & de-‏ וא
cantan-‏

1
ידד
te latege⸗‏
1 , ג
0]
לה
ד
lium: 1‏
mgit, C,.‏
0 .
tur! Hoe‏
היו
,ש!־]/ס־!;'ן[ט
cabimus,‏
מגלספסה
10 מו
helli‏ וו
eicrcum⸗‏
Qurinm‏
eA‏ י
diſcamus.‏
רס
ס?&'&/וֹ;:]ע י
.0 6
ט ה\ -
0 [ן]ן;'; וֹװוּ
ו
ג eſt‏
וו
1 כיוֹ"?ןקװ]!
udezufell‏
velta⸗ 0‏
X de⸗‏ 0
cantan⸗‏

DEDICGAYORIA ב‎
cantanda Non vi & armis; ſed inſtitutione & veritatis demon-
ſtratione populum iſtum ad ſalutis viam deducendurm cenſui-
ſtis: neque negligentiâ & adverſariorum contemptu commit-
tendum, ut poſthabitis iſtis controverſiis imperitiores, & quan-
doque etiam alii, argutiorum judæorum ſophismatibus expo-
nantur. Quod fieri neceſſe eſt, quum eorum argumenta 0
objectiones inopinatò objiciuntur; vel quod 24 noſtra funda-
menta excipiunt, nonniſi nec opinantibus regeritur. Hæ ſunt
ipſorum artes: libros habent, quibus rationes continentur, &
difficultates nectuntur, quas Chriſtianis ſubinde oggerunt Eſt
mihi manuſcriptus codex, ubi inter alia 3 Pita ummm contine-
bat ſcrupulos qui Chriſtianam religionem profitentibus mo-
vendi ſint. Verum ubi fortè Chriſtiano iſte codex traderetur
ne ſeſe pararent & præmeditati cum ipſis congrederentur no-
ſtrates, caput hoc decerptum videtur. Hoc ſcio, non facilè
סס‎ perduci, זט‎ hujusmodi codices nobis communicent. Pari-
ter quæ מ1‎ Talmude vel commentariis fuis, aliisque libris ad
teſtimonia 4 nobis citata reſpondent, & quo modo loca 3
exponant, nobis occultari malunt. Memini ubi olim in ipſo-
rum ſynagoga & privatis ædibus cum ipſis conferrem, jam tum
ulteriorem מ1‎ Talmudicis, ſimilibusque libris profectum mihi
invidiſſe: præceptorique meo ג‎ ſynagogæ פרנסיכם‎ ſive præfe-
ctis vocato interdictum, ne in iſtaopera mihi navanda perge-
ret; ut quem מסם‎ lateret, quorſum iſta fludia tractarem. Ete.
nim cum ſe Chriſtianis impares norint, ,0 opinantes ſuis ſtro-
phis opprimere ſtudent. At tela præviſa minus nocent: ideircò
expedire meritò judicaſtis, זט‎ iſta omnia in apertum protra-
hantur, & cum antidoto omnibus exponantur. Iſtarum -מס‎
jectionum ea eſt conditio, quæ morbis tribuitur in iſto Euripidis⸗
MMeNerr \ gs סול 6ו' של וד‎
1 לה ד00%‎ α Moy, פד ו‎ 2
- 2472105 dedit qui temporibus morbo moram,
15 4ק‎ remedi, quam cutis ſector dedit.

8 | ת‎ 7570 4
Vbi improviſè nova mentem feriunt, quandoque excandeſci-
mus, & ſecare cutem (ut ille loquitur) tentamus; clamori-
bus ea nonnunquam proferuntur, quæ minus expendimus:
verum quando tempus meditationi conceditur, lenius & ma-
jori cum fructu reſpondemus, & iſti errorum morbi לא‎
tempore, 40 mora curantnr. Quocirca prudentiſſimum 1 fuit
conſilium veſtrum, quo iſtos omnes errores cum ſuis fulcris
uno intuitu veſtris ſubditis, imo & omnibus exhiberi ordinaſtis:
quò hoc ſaltem obtineant, ut mora conceſſa ſeſe alicunde con-
tra iſta figmenta muniant; & ſi Deus vitam mihi proroget &
ſanitatem conſervet, mea opera, Divina favente gratia, verita-
tem ſtabilitam ac defenſam habeant. 1140 igitur cura mihi im-
poſita, eſt beneficium veſtrum, quod jam agnoſco, , 0
& gratè accipio: de quo primus ille ante laudatus, 7 gratè 0.
neſtcium accipit, primam 6 penſionem ſolvit. Et ם‎ nullum eſt be-
neſicium, cujus commodun, non & proximos tangat, nonnunquam
etiam longius poſitos; ſane id ſumma ratione huie quadrat: nam
ad proximos, puta Chriſtianos omnes dimanat; & longius po-
ſitos judæos attingit. Temporis etiam opportunitas ſi ſpecte-
tur, eſt quod magis de hac demandata provincia gaudeam. Ete-
nim cum varios tractatus, partimi publici juris feciſſem, par-
tim paratos ſaltem haberem; tum demum id mihi oneris im-
poſitum fuit, quod animum vacuum requirit. Cum etiam al-
ter iſte labor, cujus ססמ‎ lucrum, nec laudem capto, de quo
exantlato nec glorior (licet & publico proſit, nec viros multos
cordatos lateat) ad finem jam decurreret. Adeo omnia ſuis
partibus מז‎ ĩſto veſtro beneficio abſoluta ac perfecta ſunt. Dum
hæc expendo, in mentem venit iſtius proverbii, quod Divus
Severus & Antoninus Imperator, in quadam epiſtola Proferunt.
uti eſt 16. 3. ff. de off Proconſulis: פדט, 7474 ודש‎ aτ⅞ſ, פד‎ :
rrdvroy, nec omnia, nec ſemper, nec 0 omnibus. Qamvis aliò ſpe-
Gent תז‎ ſua epiſtola; id nihil ominus hoc proverbio docemur,
in donis ac beneficiis, Ti⸗ delectu habito eſſe conſideranda,
quid tradatur; quando; 6 quo audore. Omnia hæc ſi fuerint
ſelecta,

אם
ud‏ 1
6
cepiz.‏
ſtate 4‏
ſtitutu,‏
4
0
נול
5
ותנוות
ומגות
tantun‏
[ ,00
ושס
libari‏
ת
ו
הל
0
ת
א
ו
חסס
dem‏
0
00
ףאָס}
חס
-
7ס
גס
\01[
00

candeſci⸗
0
endimus:
ז ו‎ 1
שו וסז‎
א 1ו‎
הלהרט‎
000
cunde con-
broroget
גז‎ Verita-
ו‎
00
%/;;'/4!2 0
₪ eſt be.
וום‎
1 ת‎
ו‎
ו‎
) Ete⸗
iſſem, א‎
Oneris ש‎
( etiam ג‎
0( 0 סטף‎
ר‎
011[][1.2 ו‎
װװ\ט.]װש‎
שא'ס&ס.ס\‎
:!]װשס?עסזקג‎
וז‎ &
is 0 he⸗
docemu,
nſiger. 2nde 1
/ !\װ'&סט][]‎
ſelelta⸗

, 4 שמפ

ſelecta, beneficium maximè commendant. Quemadmodum
in Judaicarum controverſiarum profeſſione, ubi ejus præſtan-
הוז‎ ac utilitas jam liquet; quam etiam opportuno tempore ac-
cepi; denique ab iis, qui מ1‎ faſtigio gloriæ conſtituti, 66 pote-
ſtate quam à Deo obtinent muniti, vel eo nomine hoc ſuum in-
ſtitutum commendant, quod ס6‎ veritatis propagandæ intuitu

& Chriſtiani nominis divulgandi deſiderie, & ſalutis promo-

vendæ amore permoti fuerint. Hanc vos, viri N. % A jam
vultis grati animi teſſeram, utpro virili parte impoſitum mu-
nus exequar; quandoquidem nihil etiam deeſt quod implendo
muneri inſerviat. Quia præter ſtipendium, omnia etiam ſive
manuſcripta, ſive excuſa monumenta publico ſumptu ſuppedi-
tantur. Ea propter præſentem hunc codicermn oblatum proce-
do. Enimverò in omnibus, quæ ſcripto aut voce traduntur,
uſu venit, ut præcognita 6ו6?‎ præmittantur: quibus 64 prius de-
libari ſolent, quorum uſus in poſterioribus ac ſequentibus ani-
madvertitur. Alioqui iſta ad nauſeam uſque identidem repe-
tenda forent; adeoque tædium lectoribus crearent, & à lectio-
סת‎ abſterrerent: vel iſtis prætermiſſis, ſequentia minus intelli.
gerentur. Inter iſta mer סז‎ mihi collocare videor clavim Tal-
mudicam, ſive hunc quem exhibeo librum. idque 06
cauſis, quas longo ordine, ſive antiquitatem Talmudicam;
ſive arguendi modos ſpectes, recenſere poſſem. Sed paucis
contentus ero; illasque brevibus attigiſſe ſufficiet: quandoqui.-
dem in diſcurſu ad lectorem plenius exhibebuntur. Quemad-
modum in controverſũs Chriſtianorum de dogmatibus fidei,
non ſatis prudenter agunt, qui patres, imprimis antiquiſſimos.
ſusque deque habent; inſcitiam etiam produnt, qui cosdem
contemnunt; rectè verò in diſputando progrediuntur, qui re-
verendorum patrum authoritatem accerſunt: ſimiliter in diſpu-
tationibus cum Judæorum gente ſuſcipiendis, i demum rectum
tramitem ingrediuntur, quorum diligentia ad antiquifſima il-
lorum dicta & judicia progreditur. Hæc autem Talmudicis
ſoriptis eontinentur: quæ majoris penes judæos ſunt autorita-
tis

א ] 570 ז ע 7 ו
quam patrum ſcripta ullorum Chriſtianorum judicio. Quo‏ , 15ז
אס quis ritè iſtis Talmudicis utatur, & inde teſtimonia‏ 11 זט , ת3
Judæorum mente proferat; apud ipſos fidem mereatur, adeo-‏
que veritati iſto pacto confirmatæ aſſentiantur. Verumenimve-‏
5 אס non eſt uniuscujusque, uti decet, antiquorũ ſententias‏ ס
ſtabilias.‏ ישו6 נד הטף voluminibus in medium producere,‏
videre eſt magiſtros diſſentientes: ideoque ſi quid pro-‏ סק1 Ibi‏
bare velis, perſpectum habeas oportet, quis cui præferatur.‏
Exempli gratia, in Rabo & Samuele conſulenda regula, quæ ad‏
Pbicunque in diverſas par-‏ .206 .ק hunc modum hic concipitur‏
abeunt Rabus & Samuel, ſecundan, Rabum in interdictis ceremo-‏ 163
nialibus; ſecundum samuelem inforenſibus ſtatuitur: exceptis tribus,‏
quæ ad interdictum pertinent, &x ſecundum Samuelem ſtatuuntur.‏
hocce Halichoth Olam ſunt quamplu-‏ מ Hujus generis canones‏
rimi, quibus Doctorum authoritas expenditur: hos ſi in diſpu-‏
tando ignoremus, fruſtra ſumus. Vel hoc uno, hujus codicis‏
utilitas, imo necelſſitas palam fit: ſcilicet, antiqua iſta & au-‏
thentica ipfis ſeripta in ſacris diſputationibus, nonniſi hujus lib-‏
beneficio, adhiberi, fructumque uberrimum præbere que.-‏ 11
unt. At ſi Talmudis conditio nobis cognita fuerit, & qua via‏
iſtic incedendum ſit; mirum, quantus argumentorum, eo-‏
rumque ſtabiliendorum campus operiatur. Vbi de locis Scrip-‏
turæ quæſtio eſt, an 4 Meſſiam pertineant; ſæpe cum Chriſtia-‏
nis faciunt judæorum antiquiſſimi: quorum mentem & judi-‏
cium iſta volumina exprimunt. Quid de enarratione dubiorum‏
priſci Do.‏ ס4ה partibus noſtris ſtant antiqui‏ ג dicam? etiam hic‏
ctores: quorum ſententiam poſteriores 40 neoterici rejiciunt,‏
probando diffleultatem creent. liſdem illis‏ מו ut Chriſtianis‏

ſcriptis vatia 06 Meſſiæ paſſione, & ceremoniarum abrogatio-
ne, aliisque continentur, quibus judæorumt errores jugulantur.

Quapropter inter prolegomena ſequentium diſputationum,
meritò hune librum Halichot Olam Gve Clavem Talmudicam
reputare mihi videor: quandoquidem iſtic via oſtenditur, &
porta panditur 0 illa antiquorum ſcrinia, ubi 0181 theſauri
aſſervan-

ו
1ת
6
teryent‏
Uorun‏
ו
סת

הם

)
7066
loresc‏
nerane‏
initio,‏
ולוק
9
דוו
0
מו
ל
אאץ
mari‏
8
וס

. ויןט)

lci 00‏
ex‏ ו
ו
ה
ת
ג י
10] ו
Prekertar.‏
ad‏ ח
לדוו
0
שוו
ו
lin 01‏
COds‏ ו
יו
שוו
bere que⸗‏
הח
orum, eo⸗‏
0050
MKtia-⸗‏ ן
סומור
2 6'1]\'־\?\
1*071;64;1111) ,
Progatio⸗
gulantul⸗
ationum,
mudicann
ו‎
00 0
Aeryan⸗

DEDICATORIA .
afſervantur. Quid 8 tantum errores Talmudicis voluminibus
inſerti, eorumque intricatiſſimis diſputationibus involuti, tri-
Cæque ה1‎ pervertenda Scriptura ibidem inſperſæ, hujus libri in-
terventu in apertum facilius protraherentur (ut pote qui totam
illorum rationem, modum 46 viam explicet;) ſatis ſuperque
36 ĩpſius uſu סה‎ utilitate conſtaret. Et ſane ita ſe res habet: ibi
muli errores latent, quorum, ſi apertè judæis opponerertur,

ipſos puderet; ſed veris diſſertationibus, veluti ו ת9וק‎

(ut Irenæi verbis utar) palliantur, & magno iſto con flictantium
& diſputantium molimine & apparatu, ſcilicet A& 6der Dae-
?9 105טו00,‎ imperitiorum perſtringunt. Adeo ut in iſtos er-
rores optimè mihi quadrare videatur, quod ſanctus ille & ve-

nerandus Epiſcopus l. I. adverſus Valentinum, non procul ab

initio „his verbis annotavit, H πnοα שש וידס 0אא‎ 00% ααα יו נ דשו?‎
סא ;ש/?־אַ/צ*/וּ&םזד שול6 וח₪ 5 סשמול »ל))?שש}פדסס:ו דוו'" ס0 סקשל ו‎
]0 סק קלסק של וז דשול ע%0%090-9 וכ ₪2006146 6ו ד' ה דשס‎ 1 es
arrasiac 5וסף% 6וד =נפד‎ , Error per ]0 quiden, non oftenditur, ne nu-
datus deprehendatur: ſed ut veriſimili amictu callide ornatus, ipſa
etiam veritate ſe veriorem præbere externa ſpecie videatur imperi.
tioribus. Iſtiusmodi in Talmude 15 tantum deprehendet, qui
præcognitis in ססם‎ codice oſtenſis munitus סה‎ inſtructus in iſto
mari dextrè navigare didicerit. Si verò ipſam 06 0
fide noſtra, diſputandi rationem ſpectemus, ea ſic inſtituta ſit
oportet, ne modi 6 viæ, quam inſiſtunt judæi, expers invenia-
tur. An argumentis pugnabimus, antequam de argumentan-
di modis conſtet; vel etiam inter nos conveniat? Atqui diverſa
via ipſi incedunt: alios etiam locos dialecticos habent, quam
nos hactenus agnovimus; licet in multis nobiſcum conveniant.
Hi omnes loci מ1‎ hoc ſeripto diſtinctè proponuntur & explican-
tur: quinetiam 1061 rhetorici plenè exhibentur. (Hujus ordinis
fere ſunt, quæcunque poſteriori codicis hujus parte pertractan-

tur.) Quo fit, ut quæcunque in hoc genere expeti queant, affa-

tim congeſta habeamus. Hæc ſcire diſputantis intereſt, qui al-
terius ſententiam evertere conatur, noverit oportet, quibus al-
י‎ < 92 : 1

6

ter nitatur fundamentis, ut גס‎ debellet, qui alteri reſpondere al-
laborat, quandiu ipſius ignorat hy potheſes, nihil efficiet: quo-
niam iſtæ impetendæ ſunt; quibus ſibi pulchrè adhærere vide-
tur, donec iis ſatisfactum ſit. Quis negabit, antequam cum
Sichcharrdentrvoς Congrediamur, argumentorum claſſes prius exa-
minandas: ne ubi longe progrefſi fuerimus, tum demum de
principis controverſemur? Hinc jam liquere poteſt, meritò
hoc ſeriptum inter 64 cenſendum, quæ tanquam ם‎
4ב‎ ulteriorem diſputationem præmittenda ſunt. Quocirca 0
rem ipſam perrecturus, hoc prius expedire volui, quo via
planior, & ab omnibus remoris liberior reddatur: ne inter di-
ſputandum 145 immorari neceſſe ſit, quæ ſemelexpoſita moram
iſtam facilé pellunt. Vobis porrò, viri N. & A. hoc operis ini-
tium conſecrandum cenſui; nec ab 145 initio diſcedendum, qui
operis principium & origo fuiſſent. VIteriori decurſu rivi ac
flumina fontes ſuos deſerunt, & paulatim longius recedunt: at-
tamen initio nunquam ab origine ſua diſtant. Primis ergo au-
toribus adhæreo: quippe quibus non tantum initium; ſed סק1‎
etiam operis colophon 8600401 : nam totum totius autoribus
aſcribendum. Porrò ſicuti parens ſuum fortum amare & amba-
bus ulnis amplecti ſolet; pariter quod vobis autoribus con-
ſcriptum (vobisque inſcriptum) eſt, non minori affectu acce-
ptum iri confido, quam ardore & ſtudio demandantium impe-
סוע‎ parendi exaratum fuit. Cum alioqui etiam, quotquot pu-
blico ſcriptis prodeſſe allaborant, iis veſtrum favorem non de-
negetis, סמ‎ res literaria ullam remoram patiatur; ſed frequen-
tes ejus curam ſuſcipiant, ubi tanti heroes patrocinium. Hinc
fiduciam concipio, quanto penitius propria, quam aliena ani-
mo noſtro inhærent; reliquis futurum gratius, quod veſtra au-
thoritate ſuſceptum ſumtibusque promotum, juris veſtri feci-
ſtis, & veluti injecta manu proprium vindicaſtis. Huc accedit ope-
ris difficultas ac labor: hactenus enim adeo quæ hic tractantur
ardua atque abſtruſa omnes cenſuerunt, ut libros quibus 0
omnia ordine traderentur intactos reliquerint. Qui recta ſerie

omnia
-.

] גותווס
ו
ſun 6‏
וה
ה
חה
6]
ו
!5]4;12”22
ו
ש
tlatas m.‏
bet. Ate‏
110
,) 6ד
10
י

. 8

1 ſen
1 7!#3”! 4
ſuncus
דו ג פו‎
4
ſedemnd
ף‎
וסו‎ )
Domini
ſeednde⸗

1
Aug. 4
לה‎

Udereal.

00 י
6 6
cum‏ וו
1
ה
ה
&%!#ש!ז'װ
circa ad‏
וד סף
inter di.‏
סת !
ini⸗‏ ח
9”1 ( 11
ac‏ ו
\ז
au.‏ 00]
וה
toribus‏
0
00 פ
acce⸗‏ נל
n 6‏
'”*/*ןסװ;
.. 0
סףס
,
ה
י גז
ו
0]₪
0
5[1336װס
6 1
טממןס

, | PEDICATYORIA ו‎
omnia pertractaverit & abſolverit, nondum viſus mihi fuit.
Ideoque improbo labore, & tædioſa moleſtia quicquid abſtru-
ſum eſſet, è tenebris eruendum erat. Lubens fatcor tanti ſte-
tiſſe mihi hoc opus, ob tædium quod ipio conficiendo devo-
randum erat; ut ſubinde, cum ad finem decurreret, recordarer
nuncii iſfius: qui מז‎ Asiſtophanis comædia, dicta י‎ , Piſthe-

tero interroganti quis 4ε⁵ρ ומסיל1‎ forte equum Trojanum,) con-

ſtruxiſſet, inter alia reſpondebat, * ס -80062סליוולה-62וחטע41‎
2 lateriger. Xgypiiorum, uti ibidem ſcholiaſtes,
פמשו‎ 14αod⁵0ρα rium erat enera & lateres bajulare: quo 14-
ctum ut ipſorum labor graviſſimus cenſeretur. Verum ſi exan-
tlatas moleſtias ritè expendam, jure mihi dicere videor, se Al-

/ — . . .
-ו חטע.‎ ₪2409006009 : quia corporis laſſitudo alteri cedere de-

.

bet. Atque hoc mihi animum addit, ut de V. N. N. & A. A.
id omninò ſentiam: quemadmodum proverbio fertur, α“τα
78 3.כ‎ , difhcilia eſſe quæ pulchra ſunt; ſic placitura magis, quæ
nonniſi aſſiduis lucubrationibus & moleſtiâ fuere perfecta : ut-
pote quæ pulchriora eſſe ſoleant. Ita addetur calcar, quò ad
ſimilia & ab aliis minus tentata pergam: cui etiam aliàs Arabi-

. . - - - - C - -.-
illud ſemper placuit ₪8 נ ר‎ .
Pen ℳtT à, ne quites
equum alienum; quum מ1‎ cam fermè ſententiam accipitur, qua
ſanctus Paulus ad Romanos ſcopum ſuum olim exprimebat,

= 4 5 %„ כ N2‏ צ
ſuper alienum fundamentum‏ 700 , ו9ס ססאוס ס5ול וסוס דסאןכ₪ in‏ וו שר -

edißcem. Iſta quidem conſtantiorem aſſiduitatem efflagitant;
ſed eandem non eſt quod detrectem tantos patronos nactus,
qui ſuæ beneficentiæ indicio ac teſtimonio ad ardua quævis pro⸗
liciunt. Quare eadem animi alacritate pergo: & Deum patrem
Domini noſtri Jeſu Chriſti veneror, זט‎ porrò conſilia veſtra
ſecundet, & proſperet

Lugd. Bat. 6. Id. N. N. & 4 veſtras: quarum permanera

Aug. ann. io eſi 7
}8111%5 + 33;.” tæ geſtio cliens bhumillimus.

C. L'EMPEREVR סג‎ OPPYCX.
5 נ‎ | DIS

6- ג

ו"* א 28;

סוד 'ד LDISSER‏

AD LECTOREM.
Benevole Lector,

Damplurimi reperiuntur, quorum animum, ubi in digniſymum
. סה‎ collimet ſcopum intentns eſt, earum ſollicitudo cauſarum
tenet, quæ neceſſuriæ ſunt, ſi voti compoter reddi velint. Ve-
ויו ל‎ enim necelſtas quædam datur, alibi quam in proximis
cauſis ſpectanda: cujur Ariſtoteles meminit 1. .ך‎ de part. anim. cum iſts
tantum nomine quid neceſſarium cenſetir, פד עעס נס ודס‎ due ו סלדוס‎
quia fieri non poteſt, ut res סס סמו1‎ 1- Atque de eo convenienter ſub-
Jicit, סט 97 ₪060 שפ6 ₪3 סדש‎ hoc autem eſt quaſi ex ſup-
poſitione: quia auteguam cauſa effelttum producat, & ſi operari velit,
; draαννn⁊äcv 777 ſtatuatur oportet. Id Philoſophus ibidem duobur exem-
Pplis iluſirat, & aliis multis amplius oſtendi poſſet. Nam paſim abpparet-
ſive in naturalibur, ſive in moralibur 6 ritè expendamur, ſine quibus
effeétum non dari animadvertimur. In eruenda ſacrorum ſeriptorum mente,
minimè pauci occupantur: & qui acetum habent in pectore (ut Plautino
iſto uti liceat) quò illuc pertingant, antiquitate Iudaica, gentisque Iudaicæ
(in qua olim floruit e leſia) expoſitionibus ſibi opur eſſe arlitrantur. Ideo-
que à viris linguæ Ebrææ 46 Rabbinica peritis inde obſervata conſulunt &
ſtudiosè conquirunt. Hoc ת‎ ſibi de iis proſpiciunt, unde quod quærunt
dimanare queut. ,55 enim 67 וסקן,, יס34 סט‎ iſta etiam Ebraica, ſacræ Kri-
pturæ cognitionem nobiz comparandam, (quia ſaltem magno uſui hac in par-
ל196‎ queunt,) usmodi draναοον 5שס‎ apud Philoſophum mentio S
. L obſer-

מיו
in‏ החא
ſciptorun‏
ה
Huc mon!‏
Tulmudica‏
ele‏ ת
4שח
1
ת
י
ודו
07
mmamn un‏
ום
תו bilecui‏
per zdinci‏
0
ן;ןןן];־;!#'?ו 7
;;'וֹ,',ןוֹיז/י 10
116
ה
100
לו /
9
ום
ſepe .‏ ול
ah‏ 16
וו
װןן[ 4 ”11 / 2/.
ל
;} 'ןוּ;!ף)?ל[ 2

Giſfmutt
ה‎
₪ Vi-
וו‎
00 1/%0
ז‎ 621"#!
־&#/ וו‎
| 0
ו₪‎ vehit,
wen-
ו‎
0 עװג\%װף‎
וו‎ ent,
Moutino
[ ו‎
ו‎ 1
1/4!%;1!)*/”
ך ו‎
ו‎
וו₪‎
הקו‎ (t
וו

LECTOKRN.„õ) 15‏ מא .ד 15558כ
תוס obſervatum fuit) negligendum non 07 - Puta ſine quo fieri nequit, ut‏
ſucrorum‏ מל dextrè in omnibur, antigug & vecentia Iudæorum ſeripta,‏
ſeriptorum mente inveſtiganda, adhibeat; gubque retctò demum diſponimur‏
tanquam prævia diſpoſitione idonei reddimur,uto Peri iſti nos accingamus.‏ &
Huc non tantum linguarum iſtarum cognitionem; ſed etiam formularunt‏
Rhetoricorum peritiam refero:‏ "כס Talmudicarum, terminorum Logicorum‏
ſine his enim non ſuſficiunt lingukz. Novi + gui Ebraicèò loquebantur, &‏
tereè ac eleganter; iſtarum nihilo ſecius formularum ignaror. Quæx adeo 7‏
neceſſariæ, ut ſæpiſſime earum imperitur, in commentariir (uAbi ſæpe ſtilus‏
Talmudicur) hæreas; in Talmude verò tantum non Jſemper ceſpitet. In‏
-08א בנון אב שק Rablinorum ſcriptir aliquotier occurrit, rem Probari‏
cium patris. quis Oedipur hic, quid ſibi velint, intelliget; nißi antea obſer-‏
ordine 14-‏ לסס vationibus hiſceimbutus fuerit, quæ hoc libro Halichoth‏
duntur. Vbip. 15 I. & ſeq. locus iſte Dialecticurex Ponitur nimirumdSri-‏
Pturam uno loco concirè quidpiam proponere, unde in Rimilibur ſimiliter con-‏
Hudimur. Quemadmodum Levit. 16.1 Pronuntiat Legiſtator, Omne cu-‏
incubuerit gonorrhæa affectus, imundum eſto. ? iſti eliciunt‏ זטס bile‏
ædificium patris ſive conſtitutionem principii (ut mentem eorum‏ ו9
apertius exprimam, )interula & Pallii eandem eſſe rationem; 007040 cubi-‏
le referuntur. ut conſtituto Principio in prima 2 lege; alia Eimilia proma-‏
nent: fiquidem interulæ & Pallio incumbere inſuetum non eſt. Ita vi legis Le-‏
Nuditatem fratriæ tuæ ne retegito, de ſorore uxoris iem eſſe‏ -6ד .18 vit‏
Judicium concludunt. Licet nonnulli alio arvgumento id conſequi afirment,‏
quemadmodum invenimus nuncupant, formulà etiam‏ ה ½* uod‏
Phraſer Talmudiciz proprias‏ ל. obſeurà, adeoque eodem hoc libro expofitd.‏
Wettemur, innumeræ ſermè ſeſe legentibus offerunt; & earum minur beri-‏
um remorantur, ut cum fruciu pergere 101047 Eegat quis medio orationis‏
curſu, R8 , corpus; quomodo ipfiquid denotetur Jubolebit? Iſta vox, 1-‏
corpus ejus pro‏ בופיה teor, ſæpe 010 eſt Waikrattore, ut 7 dicam‏
ipſe ille, aliave fimilia. Verum hic eum cafum conſidero, quum in oratione‏
Poſita ſermonis redintegrationem deßgnat. 6 ſingula ordine recenſere,‏
longum, Fforet ; delibaſſe ſuſßficiet, ut buſus libri uſum inſignem aliquara-‏
tione pervideamur. Quid excipere in proclivi ſit, non 190010 : Iudzorum‏
ſeripta ſine ullo eruditionir diſpendio negligi; ideoque nihil impedire, quomi-‏
nus 01 omnia contemtim rejiciamus guæ 4 iſta manuducunt. Infcias non‏
guin etium iis prætermiſir, quantum nobis ad Jalutem ſeitu 697 neceſſa-‏ . 60
rinm, ſatis ſuperque in Sriptura & deprehendere valeainut. At hoccine‏
pectori ſuſfi cit ? an in eo acquieſcet, cujus oblectatio eſt in lege Dei, &‏ 40
qui 06 lege ejus meditatur interdiu & noctu (Pf. 1. 2.) ita diligens le-‏
Sem‏

16 DISSERTATIO

em Dei, wt toto die ſit 0 ipſius? (Pſ. 119. 103.) Cjus præcor-
dur hujurmodi infidet animus, ...-. deſinet, donec ea quibus tuntope-
סץ‎ inhæret, adeoque delectatur, penitur percipiat; nusquam Jaltem viam
ac rationem ullam negliget, quò fac em quandum ſibi accendi animadvertet:
nedum ut 6ש‎ adminicula tam praclara & dilucida ſuperciliondè deſpiciat.
Unde hæc, dices, apparent? Omnid volumina perreptare, variaque at mul-
tiplicia documenta depromere, ut miultitudine exemplorum ſententiam meam
ſiabilirem, id vero eſſet- 10610 , tua abuti patientia: ! 0 nonnulla in
medium proferam,è quibur, tanquam ד5? ולד םום ל1‎ X unguibus leo-
nem, (Necundum proverbium,) æſtimes cætera. Novi Teſtamentiocripto-
ס-ו‎ multa Veterir teſtimonia ad Chriſtum derivant: atque in eo duétum &.
Sanbti ) סוו‎ 6 ab errore immunes ſunt) ubique ſequuntur. Evangelii
hoſter tamen ipſov um faëtum pabſim ſugillare non deſinunt. Hic obſervan-
dum, multis V. T. locir uſos ſanctos Dei homines, cum 46 Chriſto, 91=
ue doctrina agerent; quia loca iſta eò pertinere, Puta ad Meſſam eſſe refe-
renda, apud auditores in confeſſo erat: licet ex ipſo contextu non ſemper
manifeſtè id evinci poſſet. Cum vuleò nihilominut, ut revera לס‎ ſpectantia,
in iſium ſenſum reciperentur; meritò adconfirmationem rei probandæ adhi-
Zebantur. Quando igitur ?סק‎ ſecula Ma in dubium vocantur, 4 archi-
va conſulenda, quorum authoritatem defugere non audent, quiburcum לס‎
סץ‎ eſt. Quamvis enim ל‎ Chriſti reſurrectione, miraculis ipfius & Apoſtolo-
- הודו‎ , dotrina ſanctitate, & miranda efficacia, aliicque ſimilibu documen-
tir, quod intendimus in locis iſtis applicandiæ, affatim probari polſit; nec
non ex ipſit 7 1- paragraphit, ך‎ id ipſum ſuis circumſtantiir non rarò
oſtendunt : adrefellendor Evangelii 16ס‎ + oraqueipfis obthuran-

zver habeat veterum Iudæorum authoritas⸗ gquibus

da, mirum, quantas וש‎
tantopere gloriantur. Ecce citatur ad Chriſti Deitatem demonſtrandam

Pſalmus ſecundus; uti ex authore ad Ebræor liquet. Convenienter citari
שתול‎ ₪ < 7 Jalomon Iarchisqui veterum ſententür lubens adhæret, ni ſi Chri-
ſtianie patrocinentur, quamvis myſticè, ipſos tamen ex poſuiſſe hunc Pſal-
mum d Meſza, hir verbir agnoſcit, 2 רבותיני דרשו את הענין על‎
חהחמשיה‎ noſtri myſticè expoſuerunt hanc rem de rege Meſ-

ſia. De Meſſa conſeriptum fuiſſe Pſalmum, diu exiſtimarunt Iudæi; ; 4

mmentaria, quaæ, הזסטטגע רבות‎ , dicuntur, ſatis

.

vetuſta quoque 0
oſtendunt. Iſtic ad ſectionem Gen. 4. 4. annotatum fuit an. circi

thanem poſtremum ס‎ Pſal

ה 71

ter 300. 4

nato Chriſto: olſervaſſe Doctorem Jonathanem, de tribur d'tum fuilſe, Pe-
te; Jalomone, Achazxo, & rege Meſſza. Atque eodem loco author⸗ Ionu-
.2. oſtendiſe, refert: מלך המשיח דכתיב‎
שאל ממני ואתנה גויםם נחלוזך‎ in rege Meſſia, ſeilicet id proba-

י
1
lilen‏
זך
000
mnt‏ 0
ש
1ו
gue hau‏

לד-

ך
ת
ד
נאמר
אד
חלתך
עס
ף
2
57
ת
וו
חום
0
10
ג
7
710
שול
] ג
1
ף
ו?
Ment‏
ים
ידכ 3
לנר
טוות
חום
ל

ץ וו
המ0ז וו
viam‏ וש. ו
מש 7
ו ל
וו a‏ ו
Meuft‏ וו
in‏ 0 י
א הה
וה וום
ים ידד
הוד. וו
־7/&71*'&/%!#60[
וף, הומם
0 דו
הפוק וו ₪
;םוֹזװם&טץ] 0
10 004
0, וו
ו lumum‏
לו סוו
וום זווון;
והו
שד
'”056514?}0 2
שוו
ו
ltart‏ וו
יוֹזוֹםוֹ]וֹװ, 6
. ז טען`װ`
־]%%6%6] 6& 0
t Iulai, hu‏
1 :
.2”:6."?”#!61'?'6 7

ת ח 0

AD LECTOREM‏ : י
tur quia de ipſo ſcriptum exſtat (Pſal. 2.8. à me & dal 17
hæreditatem tuam. Nonne e hunc Nn d SS Sentes -
9#2467?3 propriè ? ficuti אס‎ aliis duobus magis conſtut e dk: .
Propriè accepta ſerie eâdem accommodat. Aſcen ;־;5 ייו‎ H
Cege 12 Dve defeſto tabernaculorum, fol. 52. pag. I. re . %”6}0
adeò manifeſtè Chriſtianorum ſententia proponitur, ut ex r . zant /enr W

- .13(1!0;]1!61'482 17\/.]8#;% Vingunt, unum מול דום‎ Toſephi, סש?‎ &
Patriarcha Ioſephooriundum, alterum filium five ג‎ proſapia Davi ר‎
, 9. 1-

que hac 00 cauſa, quod mortem alia 100 ; [ י‎
7 ague und cum regni & imperii gloria, .

ע 45
unum eundemque non quadrare cenſe
Iam verò de fili -‏ 1ם
Davidis 02‏ 70 ו rdah‏ ה שש ש
veniſſe credimur) & ) 9907 obſervandum, ut veniſſe conſtet) A‏ 3ס[

תיר שיה בן דור שעתידר להגלורת שפ וו ח ע ו
, ?יז;ר?זלכ;יברז אומר לו הב"ה שאל ממני רבר ווֹ;י?;רלך שולל
אספרה אל הק י" אמר אלי ג ל ה נחלתף
Davidis, qui reveélandus eſt brevi ſee⸗ ee Kune. di Meſſiæ‏ 2119
dicl en⸗‏ י tibi: quia‏ ס04 & s audhanains Pete à me aliquid,‏
errerum eHarzaturii ſum; Dominus dixit mili hlur in al.‏ „ 1 ..
hæreditatem mam.‏ ת1 dabo gentes‏ * ;;3;2 36&1:5]2 ס*%;ז;%ן}ץ 2% 3 E‏
quam ipſe Baulus in Epiſt. ad Ein r,ve z, . a e Nlis .‏ סיו E‏
Me lam reſpexiſſe arbitratur. Antequam oeeſin⸗ Ste verl‏ װוװ!ו/:ץ :
Bag,„ 13 rrzr EeM. obſervemur, guæſo: ſiguide 1 Na „„‏
Halichoth, hanc ra‏ -/ !9&![;4/ .9ק 09 Re, Vle . Sub‏ 0
ſignificatur Baraita: unde B‏ כ”]/נ?&””ן']””%*],י?מ ל - „ ל0 raitam‏
Atqui cum Baraita 77 controverſiam non vocatur, 1‏ %װשש־.סץ”ש]ש[ .
iet vigere eſt P. 224. Jub mnitium. Plura quidem in ag 4‏ ה
-4? : 2 / ־0”” 4 tcd 7 Rabbinorum ſoriptis producere poſſem‏ ו
De-‏ . שאָט;}]/ 0 לשסה alteram‏ הנדק : סוום ;!;7:;:[12:672]2 ןש/ץ 0
D‏ יע[; 7 2 antiquorum‏ 12192]8;:וֹ//ץ]:&#ןי%%![ס,ןץ 0 ,?#]־6}2}7#3 .0
licet triplicem ſenſum conjungat. In rejiciendis Neecra h “D‏ , 1

- מיש‎ inter י ום סוק‎
Ppretibus prolixus 07 tantum nonnulla excerpam, in quibur ipſiu
2 2

ו המפרשי לםרש, י ששמלקוש mentem dilucidd hac in parte‏
תרלו המפרשילפרש, שם וישמשף פלשתיץ
זה המומורעל דוד בתחלת מלכותו ללהר שכ?מב;־צ;ב;??%;?}% כי
וכו'אבל אי אפשר לפרש כל המזמורעל הש ג ריאם ממלפה
למהיקראו סרני פלשתים מלכי ארץ װװ? ט היועליהם מוסרות
שפלהוכן בנתקה את מסה סים ים הול והרילג. =
כי אחר כך נתנםם ית'ביר דוד וכן שאלל ממניוכו וח בלתעולם
בולםביר רור כי לשון ואחוזתך אפסיארץ יורהבייכבוש בל חע
Multum‏ 0 |

- DISSERTATIO
Multum occupati fuere interpretes, ut hunc Pſalmum 06 6
exponerent, quum regnare inciperet: etenim ſcriptum eſt (2 Sam.

5. 17.) Audiverant autem Peliſtæi, &c. Sed non 61 poſſibile, ut

totum Pſalmum perfectè hac via exponamus. Nam quare ſatrapæ Pe-
liſtæorum vocarentur (v. 2.) reges terræ & Principes;, cum nonniſi hu-
mileregnum conſtituerent? Idem ſibi vult (v. 3.) Diſrumpamur 6
iſtorum quia nondum ipſis incumbebant lora; nam poſtea demum ip-
105 D. Laudandus in manum Darvidis tradidit. Similiter (-.8.ץ)‎ 4
me &c. ecce enim ipſos omnes non tradidit in manum Davidis; quum

phraſis (v. S.) & poſſelſtonem tuam fines terræ, oſtendat ſubjugaturum

univerſum mundum. Zalia multa ex iſto autorum genere obſervavi, , 6
סופ?‎ non congeram, ne modum excedam in hac diſſertutione obſervandam:
unum hoc exemplum, quid ex illis ſeriptir in &criptura Chriſto applicanda
ſperandum ſit, oculis noſtriæ ſubjicit. Plurima etiam moveri ſolent dubia in
Jacrir literir: quæ י‎ codicibus feliciſimè expe-
diuntur. Hoc liberè dicos tametſi alioqui Rabbini in Chronologicis exiguam
merentur laudem, nihilominur omner pene difcultater in Chronologia Vete-

rir teſtamenti ) [[ excipiar quæ 44 finem Chaldaici imperii & Perſicam mo-

narchium pertinent) vel tollere, vel viam ſaltem indicare, qua cripturæ
dubiir occurramus. Ampliſſimur hic mihi ſeſe campur pandit: ſingula non
attingam, unum tantum, & quia 01 commodum ſuccurrit, licet minutum
fortalſir videatur, hoc depromere non verebor: ſcilicet quod in Exech. c. 3 3.
v. 21. examinando ſcrupulum movebat. Deus Exechielic. 24. ₪. 26. nun-
cium de vuſtata urbe venturum dixerat eodem die, quo cladem iſtam paſſa
eſſet, idett, quam brevilſimo intercedente סקק[‎ - cui non conſentit, ſi nude
verba ſpecter Prophetac. 33. ב .ש‎ . quum nuncium ad ſe veniſſe narrat an-
no 12. menſe 10. idque die quinto. Etenim vaſtata & combuſta fuerat civi-
tas an. II. menſ. 5. die 7. (2. Reg. 25.2. cum 8.) ubi intervallum eſt integri an-
ni & fermè menſium ₪ . Hoccine eſt edem tempore & ſtatim cladem nuncia-
re? Interpreter, etiam Hieronymur, contradiéctionem hanc apparentem pra-
tzerire conſuevere.-Reſponſum ſuppeditare videtur . codicis Talmudici Koſch
Haſſchana c. I. par. I. בניסו ראש השנרה למלכיבם‎ R, גז‎ pri-
mum diem Niſan incidit initium anni pro regibus: quod Zalmudici
in Gemara pluribur confrmant: & 6ס‎ ſibi volunt, annor cum 44 Iſra-
elitarum reges referuntur, principium ſuum in Niſan habuiſſe, etſi re-
ger post iſtum menſem demum regnare inciperent. Ex hac bhypotheſi,
numerns menſium in an. 2. Reg. 25. Miſan inchoandis eſt: ₪2 menſir
Tuintus, fit quintus à menſe Paſchali. Jam Exechiel inde à deportatio-
06

ו

/

חו וא
וֹט#װסץ[;ז
וא ה
0 ת
וו"
ווד
Exechie‏
annotati‏
dn‏ לו

ו

.. 0

| ה
ול
עה
115
1ל
ו
₪
פו
0
ו
ſonen.‏
ול
hoe in‏
4
0
0
det in‏
ה
אףל

חר
]
היר
ליה
ועס
ד

את 06
נו6.
תי
Pe-‏ ם
הו
lora‏ וקו
060 ג
Lend‏ ו
quum‏ , סוו
הקו
glus‏ ו
ול וו
11
exye-‏ ]
eriguan‏ ו
0000
-וח Derſcun‏
ההמקולטמון
וק .

]

in 200‏
Mul-‏ .7.20 144
ו , וו
ל₪ דמו
תשקוק
ו וה ),
וומו ladem‏
-};:וֹ//#//!/ץ/!//ה
י
\»צ*ן#*\ג\\ וכאו
1ו
₪ וו ו
וו ו
,#:*:#זג!ץק:! ו
!#ח־#ש וו
;2!;'!,00';'10:;01 0

AD LECTOREM. פז‎
76 ſua menſes computat c. 3 3. v. 21I. Juæ in Ciſteum (Novembri ex parte
reſpondentem) incidiſſe cenſetur: ita ut decimns ille menfir Exechielis ſit

à Niſan ſextis. Hoc pacëto dies ſeptimur menſis 5 . in Anno 207 2 re-

dier quintus menſir 10. in anno Exechielis, nondum uno intergro‏ & ; אס
menſe diſtant: quod ſpatium ſatis contractum ad iter in Babyloniam in‏
motibus & turbis bellicis reguirebatur. At dicer nondum ]3 ]61 uia‏
Exechiel anni duodecimi meminit. Imo quod de regiorum annorum initiis‏
annotatum, reſponſum continet. Anno und cimo 4 primo Niſan Zedekiæ,‏
urbi diruebatur: praceſſerat primum Niſan deportatio Jechoniæ. 6‏
Praæcedens tempus anno alicui alzgnandum erat, puta Jechoniæ regis:‏

- ל.‎ quo clader obvenerat, & quo 0704010 motur (ut tali caſu fieri ſolet)

regem ſequentem in ſolum ante Niſan proximum aſcendere non permiſe-
runt. Hinc quia ſecundum Talmudiborum ſententiam, יום אחד בש:ה‎
חשוב שנרה‎ dies unus מ1‎ anno (bujurmodi in computo) cenſetur an-
nus; Exechiel Jechoniæ tempora conſideranr, annum unum anno Zede-
kiæ primo præmittit: ut Exechielir duodecimur ſit Zedekiæ undecimur:

ſervato tamen menſium iſto calculo, quo à deportatione ipſors ſibi numerari

diſertèò ſeribit. Hoc tantum 4 illuſtrandum iſtum Judæorum canonem,
ut ipfius uſus declaretur: cum alioqui conſtet in Judæorum annis in 77
diſponendis ipſiur utilitatem eſſe magnam. S ad religionisz dogmata pro-
gredi libeat, quam præclara apud veteres invenimus teſtimonia! & paſ-
Kionem Melſiæ probatam velimur, veterum ſententiam in refutatione Abra-
banielis 04 Eſ. 53. Pluribus oſtendi: multa addi poſſunt. Talmudiſtæ
hoc in dogmate nobis non deſunt. In Sanedrin Babyl. edit. Ven. f. 98. p. I.

C(Culi de Meſta Davidis fil. ſermonem ₪< docent, quæ ſub finem pag. le-

guntur) hæc exſtant, משיח יתיב ביני עניי סובלי חלאיםם ובולן‎
שרו ואסירי בחר זימנצת איהו שרי חר ואתיר חר*‎ Meſſias 6-
006 inter miſeros, qui ægritudines (ve plagas) ſuſtinent. Hiomnes
ſolvunt & obligant ſimul סט‎ tempore; ille autem ſolvit unam, uni-

uſque ſaniem exprimit. Quæ in hanc ſententiam enarrat .5 Jarchi:

כולהו מי שיש לו חמש וארבע נגעיםם אפרי להו ושרו בחדא
זימנא מתירין כל נגיעתן ביחד ומקנחין אותן ותוזרין וקושרין
אותן ואיהו משיח שרי החד נגע ומקנחו וקושרו ואח'ב מתיר
האחר ועושה כן ואינו מתיר שנים נגעין יהר רסבר אי בעי ליה

לצאת וליגאל את ישראל לא איתעכב בדי קשירת שנים נגעים

Illorum ſinguli, qui quinque, quatuorve plagis affecti ſunt (plagas

20 ס4-‎ LECTOREM.
ſwve uleera lebræ intelligunt, לס‎ referentes caput 53. Eſa. v. 4.) ipſas 1סס‎
gant & ſolvunt סנם‎ tempore, ſive denudant omnes plagas ſuas ſimul-
easque abſtergunt, atque denuò alligant easdem: 6 ille Meſſias diſſol=
vit unius plagæ faſcias, eamque abſtergit, deinde obligat; poſtea aliam
ſolvit, facitque ſimiliter; neque ſolvit duas plagas ſimul: quia conſide-
rat, ſi opus ipſi eſſet progredi & redimere Ifraèlem, מסם‎ retardatum
iri, interea dum obligaret duas plagas ve ulcera. Hic in tenebris ig-
nem micare & ſcintillare, id est, ſub involucro errorum veritatem contine-
ri videmms. Meſſtum ופדורסשותל‎ hic diſerte proßitentur, ילס‎ quidem è c. 53.
Eſa. uti contra Abrab. demonſtravi. Hoc dogma duplici errore involvunt-
Meſſam paſſum antequam mundo exhiberetur, idque in iſto Edenis latere
quod Romæ ſive Occidenti objacet. Hanc enim Talmudicorum fuiſſe men-
tem, אפיתחתא דרומי עעס‎ 0 portam Romæ ſedere dicerent, veteres
Iudæi obſervarunt. Alter error in palſionir genere confiſtit, guod lepram
ipſi aſcribant. Quæcunque illa ſint, quæ veritati aſſuunt. palſionem pro-
84070 loco agnoſeunt. ושז פ.‎ paſſurum fuiſſe Melſtam fatentur 2
Succa f. 52. P. I. ſub initium, ד‎ um ₪7 planctuè Zach. diſſerunt הספירא‎
מאי עביהתירק פלוני ברק רבי דוסנע ורבנן חד אמר עלל‎

-משירה בן "וסף שנהרג וחר אמר על" יצר הרע שנהרג

בשלמאת למאן דאמר עלדו משיחבן יוס שנהרג היינו דכתיב
eſt conditio? 18‏ אגוף bPlanctus illius‏ והביטו אליו את אשר 'ז”"קר”וֹ
diſſentiunt Doctor Doſa, & 19000108 veteres: hæc ſententia il-‏ 50
um de Mefſia Joſephi filio accipit, quod occiſus eſſet; altera verò‏
de peccato originali, quum abolitum eſſet, (Nilicet, ex recordatione‏

miſeriæ, cui ante Meſſæ aduentum obnoxii, cum iſto hoſte confitati erant ב‎

& negligentiæ ſuæ, quod 66070 non reſtitiſſent. uti exponitur ilbideme)
ſuffragatur ipſi, qui de Meſſia Joſephi סוות‎ , cum occiſus eſſet, illum in-
telligit; quod ſcriptum extat (Zach. T2. 10.) KReſpicientque ad illum
) תס‎ me) quem transfxerint. Ouin 5 loco non videt Chriſtum, id
ſ, Meſſam tranifxum? Verum orthodoxa ſententia errori involvitur
ne Melyza exaltando mortem ab hoſtibur itatam tribuant, ingunt Melſam.,
ſive Chriſtum Patriarchu Joſepho oriundum. Quamvis 3 veritate abire

conati, in eam quoque inciderint: nempe cum Meſſzam occidendum Joſephi

Klium cehſuerunt, qui talis exiſtimatu (Luc. 3. ך י‎ vel etiam Joſephi
הס.‎ revera Jfuit non ex ipſagenitus, ſed Recundum matrimonii ו‎
ipfi aſeriptis. Neque hoc pratereundum, uli peccatum originale agnoſeunt;

7

dque ,2/10/0 44 adventu abolendum alſerunt. Convenienter Ioſepho lIabetæz3,

7 7
דק

שחה'
pomam‏
ה
) מסק
הת
comme‏
וו
ג Cient‏
וום
7
non 7‏
M‏ ף
ח חוד
י
| א₪
ום
ב ו
0
in N‏
תו"

ונקן

%%
)ט}) . 113
ו
סף
ף
ְ 914113*»5
ת
ש
א
%

י

5 ₪

010 4
Pehen aliam‏
הדו
ה
.%ן שו.
ten 0‏
d53.‏ וה
::%[82”1!02'1
ם
-ו ש”# ,
Veteret‏ וו
ו 1”04
שום
געיה ם
Ntd⸗‏
In‏ ת
ſententin i⸗‏
1 מ.
ו
ם
(/%%/////%!
11 הושו ]
e ad Uum.‏
ת
ו
'??12171 ו
ו
תי

) 1
%;;!0

DISSERTATIO

כתיב!אתיירוחי אתן בקירבכם וכתיב loguitu,‏ א₪ .2 ad Pf‏ של
ואת רוח המומאה אעביר מן הארץ והנה יהיה כלזה על ידי בן

(Ezxech. 36. 27.) Spiritum meum‏ מהתקוופ. בנו של דור משיח ה'.
ponam in medio veſtri, &c. iterumque )2007. 13. 2. ( Spiritum‏
impuritatis amoturus ſum è terra. Ecce totum hoc fiet opera ne-‏
potis (ideſt, alicujus àpoſteriz) Davidis, ſcil. Meſſiæ ſive Chriſti Do-‏
mini. Ad impoſturam etiam attendamur., Iudai, ₪1 ex ipſorum‏
ק commentariir apparet, ſeſe ex illo Zach. loco extricare nequeunt‏
quandoquidem verus 276 Deur Iehova dittus de ſeſe loquitur, reſpi‏
cient ad me quem transfixerint. Hinc enim habemur aliquem 2‏
ſola transfigi poteſt.‏ של creatura‏ שש[ tantfixus,‏ לס Deus ſit,‏
ibi 61 edygen α Deus & homo in eadem perſona. Eapropter,‏
non quidem in textu ſacro; ſed in iſto teſtimonio citando mutarunt‏
illum: ne Deus tranrfeur qicatur, adeo-‏ 0 אליו 4 סםו ad‏ אלי
que Melſtæ divinitas hinc probetur;: 06 qua nonnulla ? Ebraæo-‏
rum monumentir dixi in notir meir ad Danielem. Progrediamur 1‏
Ceremoniarum abolitionem : à qua tantopere jam abbhorrent Iudæi.‏
atque 0 etiam in dogmate Talmudis uſum conſideremur. Vulgò an-‏
ziquum ditctum ſententiæ noſtræ de abrogatione accommodum proferri‏
adverſarür in authentico aliquo codice oſtendi‏ 1ו Jolet : quare ubi‏
queat, ſpectemur. occurrit etiam, ut alia Talmudies loca prateream,‏
תנא circa medium‏ .1 .ק .9 Idololatria f.‏ 46 6ש Aboda Zara,‏ 21

דביאליהו ששת אלפי שנההוי העול' שניאלפי"תוהו שני אלפי'תור'

שני אלפי' ימות המשיחובעוונותינו שרבו יצאו מהן מה שיצאו מהן .

560460105 Eliæ ita tradiderunt, Mundus ſubſiſtit ad ſex annorum mil-
lia: duobus millibus fuit inanitas,(ſeil. ut בלא תורה,2//ק42‎ ſine le-
ge;) duobus millibus, lex; duobus millibus, dies Meſſix: & ס‎ ini-
quitates noſtras, quæ auctæ ſunt, excipiuntur ex ipſis, quotquot inde
excipiuntur. Quæ poſtrema verba hactenur mald verſa fuerunt עע תם‎ ,
guibus cum menr autoriv, tum dictionir וצ א‎ in Talmude uſus, minurinno-
tuerat. Vox iſta palſim in excipiendi ſignificatu occurrit < mentem autem
6ו6‎ GloſÄa. יצאו משני אלפיםם אהרוניםם מר שיצצת‎
ומשיה לא ב4אל‎ Excipiuntur 8 duobus millibus poſtremis -'
otquot excipiuntur; dum Meſſias non |.אתסץ‎
3 . Quaß

22 DISSERTATIO

Quaſi dicas Meffas qui per duo ultima annorum 1קתו‎ regnare debebat,
multos ex hir millibus annor effluere finit, quibus 4 Deo nondum mit-
titur, & fortaſſir longe diutiur morabitur: fuerint iſti anni, quotquot
futuri ſunt (ſpatium nos latet;) id conſtat, quotquot anni labuntur an-
tequam Melſtas veniat hoc ſtatuto duorum millium ſpatio, iſtos annos à
felicitate iſta excludi propter peccata noſtra. In 5וקל‎ verbis, niſi detor-
queantur, ceremoniarum finem ac terminum habemus in 6סם‎
uum ſingulis periodis maniſeſtè ac diſtinctè "כס‎ ſeparatim ſua aſſignetur
conditio, ut ſine legum Moſeicarum onere vitam agere, tantum ad duo
millia annorum extendatur; pariter eadem lex ad duo millia ſequentia
aſtringatur, ; 06 Meſſæ ſecula omnia in ipſo acquieſcant, iſto onere
Jevata, & contenta morali lege quæ jugum ipfius non aggravat. Cui
doctrinæ ſic fatis conſentit R. Jabetæ ad 1/. לעתיר לבוצא 2 — .ס4‎
הקרבנות עתידיםם ליבטלד חוץ מקורבן תוררק‎ , Tempore futu-
ס+‎ omnes oblationes ceſſabunt, præter oblationem gratiarum actio-
nis. Won 06 agitur, ut quicquid credimus & profttemur, 0 Talmude
aliiſque Ebræorum monumentis confirmemur: quorſum introductio 7
Talmudica ſimiliaque ſeripta evolvenda, tandem reſpiciat, id oſtendere
volo- neceſſarium <ס‎ hanc z goττορααςσανπ 4 ſaltem utiliſſzmam 2 ־1(?([2}22‎
dere eſt animur. Ideoque in hoc dogmatum genere unum adjiciam. Gra-
וש‎ < admodum est quaſtio, an SKriptura ſecundum literam, uti loquuntur.
exponenda fit; an vero alium etiam & ulteriorem ſenſum admittat. An-
liquiſſimis etiam in iſta gente hoc probatum experimur, Nripturam my-
ſticum etiam quid continere: cujus inveſtigatio ſparſim Talmudieis curæ
fuit. Hinc ista verba pPag. 115. hujur libri, ex iſtis myſticis plurimos
ramos in legis divinæ juribus ſuccreſcere. Spiritualie ſenſus etiam à&
Chaldaica paraphrafi confermari pote?t: quum exponendi rationem in iſta
Chaldaica verſione uſitatam probant verba Cod. Kiddouſchin, ſive de ſpon-
ſalibur f. 49. p. I. ſub finem, המתרגם פסוק כצורתו הרי זה בראי‎
Qui ₪/אפֶקעפיםי‎ Paragraphum ſecundum formam ſuam. (id 647 , ut
ſonat,) ecce 5 eſt futilis, vel, mendax. Quo 0 de Chaldaica 06
agitur, ubi à literali ſenſu, ut vocant, recedit. & ergo Chaldæus inter-
prer cum teſtimonio iſto Tualmudico collatur arbiter ſit in hac controver ſia,
ſecundum סול‎ judicabitur: quia ipfius opera iſtic probatur. 96
autem ad ſpiritualem ſenſum nos revocat: quod nonnifi imperitus nega-
.ל‎ Conferamus tantummodo, Eſ. 4. 2. צכח יהודק שוס 0 סו1‎
germen Jovæ, cum Chald textu, ubi משיה4את ריי , א‎ [%11}3?.)\1.3
omini.

Dom
'חא‎

1

וו
ך
ת
ת
numer‏
₪ ₪
ש1

מים
4
tinge‏
1ו
רכל

גמרו
0
8
ווד
ו
6
0
1 שו
יו
m.‏ ת
0
[4&*1#6
וז
0
ו;ו]?י.־!י'[
ו
Den‏
יעונו
םוֹ 0

dehehat,‏ א
ו 1ו
0ס \
-211}#:61;313'
הדו
lann-‏ ,
תי
המו וו
0 ו
ת
oefe‏ ו1
( 1

ועתר לו
ססמא
480 71
ו1 י.
o0‏ ומסה
וו ,
הל19
0 וו
ו
4 =וו
-1 והסז
a‏ + !
?91:\1]111\0 0
וו
Fveceſl⸗‏
המחרם (
.
0”8/"”*” 1/2%&/!

ו וו

וו
- שי 0
ו

.װװ}ןןסס

| סקו

LECTOREM.‏ םא

0 . » , 9.--
Domin'. eodem verſu in Ebrao, פרי הארץ‎ , fructus terræ, in 2

legem. Quis hujuzmodi omnia‏ %]ת%צק 0 facientes‏ עבדי אורית+צת

enumeret? Gemara quidem monet, nibil temerè addendum, regero, quæcun-
que nos Tpirituali ſenſu ecponimur, firmius probari & majori probabilitate
perſuaderi poſſe, quam Judai Chaldaicam ושימ קהיוק‎ unquam defendent.
Neque poſteriorer Judæos hoc fugit, utut Peritſol in hac exponendi ratione
nobir obloquatur: Junt ali, quorum autoritas nobir favet. 7 quorum
numero Abrabanielem, Alviladam, Jabetz, alioſque ſimiler cenſeo. Jed
de ſenſu duplici in Middoth plura: unum Joſephi Jabetr addam judicium.
14. 22. ₪4 hunc modum ſeribit, אחשוב כי כל מה שקררה באותו‎
הזמן סימן למדה שיקרה לנו באחרירת הימיכם‎ Arbitror, -אטף‎ |
quid iſto tempore (Ekeræ) contigit, ſignum 616 ejus quod nobis -מס‎
tinget ultimis diebus. Quo factum, ut multir P »ſalmis non ſit una &
Iſimplici explicatione contentur. Non diſſentit Midras Thillim, uli ejmsmodi
Japius occurrunt. Exempli gratia, Pſal. 18. בשם רבי יהודה‎

אמר כל מה שאמר דוד בספרו כנגדו וכנגר כל ישראל וכנגר כל

Judæ pronuntiavit, omnia quæ‏ .כ1 Jodan nomine‏ .כווהעתים אמרו

dixit David מו‎ libro ſuo, reſpectu ſui, & reſpectu totius Iſraêlis, & re-
ſpectu omnium temporum ea dixit. Hoc modo contra Iudaæos אס‎ ipſo-
rum librir (inprimir Talmudicir) pugnare tantum couceditur är, qui libros
iſtor intelligunt: qui enim ab aliiz citata profert, facile exceptione ſæpe fi-
61 & falſa eluditur. Vbi verd 77 incumbere volumur, pracognita minime
negligenda ſunte in quorum cenſum Halichoth Olam meritò referemur, ut-
pote quo 710970670 , in Talmude præſertim, unde præcipua depromuntur,
progredi non dabitur. Att amen Talmudis 06220 vel hoc ſolo nomine, ut alia
Jam mittam, nobis placere & arridere deberet, quod infinitor ferme errores
& ridicular nugas detegat s quibus cognitir & attente obſervatis, facillime
adverſarios compeſcemur: gquibus volupe eſt, argumenta quaædamè N. 7
Jeligere, quorum vim elevent & apud imperitiores traducant. O quot quir-
quiliar, ridiculaſque argumentationer, gquibus ipſorum libri referti ſunt, ip-
ERir reponere quimus! Paucis defungamur indicaſſe iſtar, ipſorumque Logi-
cam, ſat erit. Quum in Evangelio Chriſti querimoniam deprehendunt,
Deus mi Deus mi, quare me deſeruiſti ? אם היה אלוה למה. שש//‎
fuit Deus, qua-‏ ו5 קרא כן והלא כל הצרות כלן באות לו מרצונו
adverſa obvenerunt ipſi, voluntate ſua?‏ גותנתס clamavit? nonne‏ 14 סע
Arqui nonne ipfi ſimilia Deo tribuunt, Cod. Berach. ſive de precibur [.3 P. 1-

שלש

DISSERTATIO 7‏ 2
שלש משמרות הוי לילה ועל קל משמר ומשמר יושב. הג'רק
ושואג כאריואומר אוי שהחרבתי את ביתי ושרפתי את היכלי

Tribus vigiliis definitur nox:‏ וֹהנלי\:!»י את בני לכיך אומות העןלם.
ſingulisque præſidens Deus leonis inſtar rugit: atque hæc loquitur,‏
Hei mihi quod domum meam devaſtaverim, & templum meum com-‏
buſſerim; atque filios meos inter mundi nationes in exilium mulerim.‏
Hic ego eodem modo ex ipfir quæro, Quare Deur iſto rugitu ſingulis nocti-‏
ur ter clamare non deſinit? Nonne hæc omnia ſecundum voluntatem ſuam‏
ipſi obvenerunt? Imo non tantum per Prophetas hanc voluntatem 285‏
indicavit, ſed ſe iſta omnia ſua providentia facturum fuiſſe non uno 0‏
delineavit. Quodrugiens ille, Deus ſit, non impedit 2 2 intermiſſio-‏
ne ſingulis nobctibur repetitas querelas, & vociferationer: quidni ergo Chri⸗‏
ſtus fuerit Deuxr, licet ibi ſemel lamentatus perhibeatur? Praæſertim cum har‏
zura humana ſuas paſſones iſto clamore expreſſerit; Deus vero pater non-‏
niſt in natura divina rugire Iudæir cenſeatur. Spiur reprehendunt., quod‏

àteſtimoniis V-Targumentemur; cum iic eadem non tattentur; uti unt.

Hic expendendum venit, quam 7672 ipfi rationer ſuar ל‎ libris 77 7- depro-
mant. Eodem cod. תשע מאות ושלשה מיני מיתה נבראו.ז.ץ.8./‎

בעולם שנאמר ולמות תוצאות תוצאורת בגימטרינת הכי הוו

Nongenta & tria mortis genera מו‎ hoc mundo creata fuere: nam di-
citur (Pſ. 68. ד כ‎ \ Exituque סכס‎ ipſa morte; exitus autem Ebr. per arith-
meticam totidem conficit. An qui ratione uti conſuevit, unguam 114 41-
ſuaniet, ut Duvidi de numero agere, ad quem mortis genera exc! eſcunt, Eo-
poſitum fuiſſe, credat? ו4.‎ ex numero, guem literæ in quodam voc 4
poſitæ conficiunt, pari modo paſſim progredi iſtos Doct. videas. Belk etiam
nonnulli modi infra p. .-6ר1‎ & ſeq. & 183. leguntur. Hujurmodi in Prom-
ודל‎ habere ubi iſti hominum gener: reſpondere volumus, admodum ex pedit.
Et quia ex ilis antiquis ipſorum voluminibus deſumuntur, etiam hoc ]0
hanc introductionem, qua הם‎ iſta evolvenda præparamur, utiliſimam ל6‎
oſtenditur. Multa non addam de argumentorum clalibur; guas perſpectas
babere diſputantis quam maxime intereſt“ non tantum, ut voces ac bhraſes
intelligat (qua de re in ſuperioribur, ) ſed inprimis, סנל‎ fundamenta ratio-
num apud eos igoret, quorum rationibus reſpondere debet. Verum enim ve-
לל‎ quum in epiſtola dedicatoria hæc utilitas plenius fuerit propoſita, 6
hoc loco ea tantum latius wactare animus fuerit, qua prolixius deduci non
ſinebat epiſtolaæ ratio; jam prioriv membri hujus diſſertationis finem facio
204

ום
ו
וו
0
ול
0
08
hareren‏
guane‏
tum etia‏
ו
0
ו
ו
שו
berentu‏
וה
ו
00
ת
וום
entema‏
3 מ
0
alltibit
ו‎
ך
,יסןןו 0
וו
ו
ו
י
6
ל
latet‏

ל

סת וחוס
ו

milerim.‏ תו

- וח
וו
4 4?2 ] תה
uno odh‏ וו
.”ק/%שןןוֹוֹ 7
0 ת
מוס הת
נל
הא"
הותגוו; וו
ת1 מאוך

מוש ש

0 ח ere:‏
br per aihr⸗‏
ו וו
27 ה
שוֹ%#/#ש 7
8
ץ הו
expell⸗‏ מו
7 צ!///מ///////וֹ
iran eſe⸗‏
ש'ז?&ץ[*ו*%ץ [
;17/1”/!1]8 ו
tnd.‏ וקו
7 ו

ו

לו ] 7

נ;;#[ש#/וֹ/ /

DISSERTATIO 0 סה‎
unde מלוק‎ libri uſur, ]7 non 0 conſtare, ni fallor, נל יס‎
Maderi 016 7 ; quandoquidem tanta eorum ſeriptorum eſt utilitas 5 ת‎
שלו2‎ nor dirigit, & affatim Præparat,s ſi lexica, uti in 0 Bresworihne
evolvendis obſervatur, adhbibeamur. Acd poſterius membrum ל‎ comhfero
bPrevibur guid hic præſtiterim exhibebo, quò omnia Venitius percipiantur .
guidque lectori expectandum ſit, facilius innoteſcat. Id operam dedi .
omnia perſpicuè redderem: qua de cauſa, licet ubique vocibus religiosd ac.
barerem Jubinde ם‎ iſdem non nihil rece endum ſuit . tum guoc nonnuc⸗
7uam eveniret, ut מסד השא‎ vedditæ alium ſenfum exlibituræ fui ent
tum etian: הם‎ obſcuritatem dectinandam, in opere intricatiſzmo. Dun 7
effugerem diſtintione, Nerupulosè & multo accuratius, quam vulod 7 ייװ‎
261 obſervandæ erant : cujuns neſciur non erit, 01 vel paginam A5 7 ]0»'
Texerit. Eòdem ſpettanr, uli eædem vocer, & bbhbraſer H 1
guando diver ſam, aliamque ver fionem adhibui ;77 eſt, duabur mihurve
Jormir reddidi- quò ir inter Je collatis, Ebræa 6ה‎ Talmudica facfis ere⸗ :
Perentur. Exempli gratiap. מו.1‎ vertitur Quemadmodum . at
- 8. Et quid ? Haæc interpretamenta admodum inter ſe diſtare vicanue, .
R quis iſtorum locorum ſenſum expendat, ebdem in 2 ;טוֹסוֹ]?}ץ װ%וֹ/;װכ/ץ‎ '
adeoque ſeſe iuvicem explicare, deprehendet. Eadem ratione p. G. ולס‎ 82.
traduntur. Rmilia, gquæ tamen diſſimiliter verti. 0 adbibenda ⸗ Gicdin
₪9 Jer mo erat at propter repetitum altero דוריה ס‎ , ſenſum conveni-
entem diſcrepanti formula exprelſ, ibi, legenda erant ſingula in ſe ſeor
ſum ; סול‎ verò, quæ ad eam pertinebant edocere. Id volehut author cun
diſtinctione membra omnia ſpectantia rem (qua de agebatur) proponend'
Fuiſſe. Wwumque requirebatur ut docerentur ת . הולס‎ 77 /6% 121}1 7 2
adbibita Aivißione traderentur. Ne quidemiſto modo 7 &'/;מוֹץ[?קק%₪&ז&2ס01‎
tatis metam pervenire potui. 7 tagqueſt ubinde quazdaminſerenqa erunt . 2:
barentheſi lucem mutuar entur reliqgua. Hoc ita intelligas cave uaßt 4
ner parenthefir notæ verba præter textum inſerta contineant; ſc non . 2
`;2'/7%2! 7164 , non authoriz dicta, eſſe incluſa. Imo etiam ubiin ſententia I -
nè reddenda & exprimenda non Suſßcerent, qua poſuiſſet 7 8 ”#ש]לס]‎
nonnulla 710000777 parentheſeos 07 (uarum tum nulfus uſue) “ 44
Juere ! 0 !וֹ*;]וֹ‎ de cau ſis ab authore abeundum. Aliliautemn H an, .
la occurrunt,ubi omnind non tantum dictioner, ſedetiam ipſarum ord, / -
religione Nervari debebat Id aliquando vel inſpicienti liguet, aliguctcd, adeo
latet, ut & ſeriptorir vitium arguere videatur. Exemplum halemur P. 20 5.

Waknae, ot. 206. 7 6. utrobigue Rabur Hounæ . diverſo
Torum adhibito ordine, præſertur idque cum tautologia ſuſpicione.
Verum

26 סג‎ LECTOREM.

Verum, an hic, vel ille in diſcurſu quodam præponatur, perinde non ס‎
ideoque Rali autoritas iſtic diſtinétè major dicitur, ſive ipſiur ſententia prio-
ri loco collocetur; ſive Hounæ dicto ſubjungatur. Nonnunquam tamen au-
thorem noſtrum erroris Ernkorus ſuſpectum habeo: quod addito aſteriſeo
notatum volui. Adhæc, cum teſtimonia ſacræ Sripturæ ſæpißſime hic pro-
ducantur; curæ mihi fuit, ut indagine adhibita, ſuis quæque lociz, unde de-
prompta erant alſgnarem: quoniam iſta ווס‎ 4 à Iudæisr ſuſcipi non ſolet. Et
quandoquidem, ubi iſta loca in hoc libro reperiantur, cognoſcere in evolven-
da ocriptura nonnunquam expedit, cum ut quomodo iſta Iudæi ex ponant in
promptu habeamus; tum ne modus inde argumentandi lateat (qua ſaltem
commentariis facilius intelligendis inſerviunt:) ſpecialem illorum indicem
Jubjunxi. NRicuti & rerum ac verborum: ne quidem iſtum defugiens laborem-
quo duplicem haberent lectorer. S&uidem ſæpe uſu venit noſtratilus 7
Latinorum facilius recordentur: qua de cauſa indicem Latinum exhibui.
Quia verò ſeripta, quibus intelligendis operam meam non parum collaturam
confido, Rabbinica & Talmudica lingua habemus exarata; idcirco ejus dem
sdiomatis indicem alteri præmiſi. quo magnum levamen ir accedet, quot-
quot iſtorum librorum capiet voluptas; cum obſcuriores vocer ac formulas
lectionis remoras ofendenter, expoſitionem ex indice paratam & obviam
reperient. Quaratione permotur, vocer obſcuras minurque cognitas indici
inſerere contentus uon fui, verum eò collimavi, ne voces etiam notiſſimæ deſi-
derarentur, cum earum ſignificationem quandam minus obviam deprehen-
derem. Etenim hoc vel maximè nor remoratur, quum in vocabula nota in-
cidenter, ſignificationis ſecuri, dificultatem alibi hærere arbitramur: at-
qui ſæpiſſimè uſu venit, vocem notiſſimæ ſignificationir, aliam קוס‎ obſcu-
riorem continere; qua obſervata nihil ſerupuli in ſententiu reſtat. Quit -
norat, cujus fit notionis dictio ל‎ 242 quid nobis deſignet p. 62. norunt pau-
ciſin verbum ſatir notum, at ignotior ipfius uſur, quem haber ק‎
76. & 86. Meitaque hac in parte negligeretur, quo laborantibus ſubveni-
re me poſſe crederem ziſtum vocabulorum uſum oſtendere libuit: ſive author
noſter uſum ex profeſſo enarraret, ſive hujusmodi vocabula tantum inter
diſſerendum adhiberet: ver ſio enim mea tum lexici vicem habet: modò index
4064 oſtendat. Quare in hec genere, ut labor minueretur quaærentibur, paginA
Plerumque in tres partes diſpeſcità, litera m medium pr principium, f -
nem deſignavi. addita etiam vocula bis vel צס‎ ; ? vocabula totier eadem
pagina reperirentur. Neque diverſa ſeriptura neglecta fuit. uti ſuo loco
קדירשי" סתם, קירוש"‎ invenier: ne litera' inſerta, vel omiſſainveſtigatio-
unem impediat. Nequeidtantum in obſcuriori ſigniſicatu factum, ſed etiam

ופוס
ubi ole.
ו‎ ne!
הוזוון,‎
ל‎ ma
הו‎
7

ו

ף
907
praſit‏
0
ו
Faulta‏
alriore‏
irigu‏
2 ו
נול
7 7
0 ;51116
ול
8
ו
.ל
ל
וו
0
וו
Fatian‏
Form‏
0
rore‏
ile,‏
ת

וו וו
ץ לשוו
tumen -‏ וו
וום 7
-וק וז !%1//־}7
locir, -‏
הקשו
000000
iu‏ 1
וו 4וף) ₪
ו1
דו
u‏ דוו
0
0
וחו
ubi⸗‏ 08
וו-

₪ & 08

וו
6וו
וו6 ion‏
ו ו
6 ; מו וו
ו ו ו
ו
וו
ץ₪ ויו
שלו וו
וק
שװװ#װאָ;#/ /
וֹכ?]טװוֹ ;
ך שוו
] 1 והקו
”װ})ש [)}]0; װ]
he‏ ו ,
]

| ;: וו

DISSERTATIO .

Fvex 1030 סמי וודוו , ת‎ ſolito uſurparetur, vel diverſaratione acciperetur:

ubi collationem, ut & alibi, utilem cenſebam. Particuliæ ſollicitè in vigila-
vi, ne Lexicogr ap his prætermiſſæ, hic quoque defiderarentur: cujurmodi

fſunt R ל) ימרוא‎ ſimiler, quum minur uſitata notione uſurpantur. 41-

hæc magiſtrorum nomina omittenda non duxi: quandoquidem an hic, vel
206 quidpiam aſſerat, an ex Miſnicorum, an verò Gemaricorum ſit ordine,
hac inquam digno ſcere magni intereèt. Vii in epiſtola præfixa, ex hoc codice
demonſtravi. Porrò ubi aliir literit in Latino indice voces exprimuntur im-
Perfectam notionem, vel adeo notam ſignare videntur, ut annotandæz non
Fint: ſed eo caſu ferme technolgic 05 eſſe obſervabir. Artirenim termini di-
igenter annotati ſunt. Cæterum eo majori àessiæ in indice pleraque repræ-
ſentanda autumavi, qus facilius lector, uſu ampliorem notitiam nactur, &
guorundam memor, hic forte minus dextrè redditorum eadem denuò hbic in-
venire & corrigere poterit. En vides, benevole lector, guid in toto opere
Praſtiterim, ut quam maximè tuis ſervirem commodir. Hactenur ad Tal-
mudica ſtudia defuit introductio- eam ut haberes allaboravi, etiam לו‎ eſſet
berfectior, hoc modo concinnavi indices, ut ſi cui in evolvendo Talmude dif-
Fcultas oboriatur, ſtatim hujus libri interventu ſeſe ex pedire gqueat. Qut
scriore ſunt judicio gnari quid ſupprimi, quid in publicum produci expediat,
virique boni סה‎ pii, coommodum agnoſcent & wihi ſavebunt. Verum enim
verò, ut aranei ex iirdem floribur, unde apes mel confieiunt, venenum colli-

gunt, ita fortalſir reperientur, qui omnia detorquebunt alid, & hinc tan-

21470 augebunt invidiæ virus: quia verò cui invidemuxr, in eodem laudabile
ה1וד‎ agnoſcere videmur, contemptum potius præ ſe ferent, 7100 omnia de-
Primuntur. Occaſionem ſuppeditabunt loca quædamè Gemara huc citata:
uæ minus rectè à Gemaricorum mente expofita judicabunt. Quamplurima
0 7721#1#616?704#86! ſunt, guorum multa ſuir locis inveſtigavi & examina-
.וש‎ Attamen etiam multa, cum perſpicua viderentur, & prout ſonabant,
regulas ac formulas, (in quarum gratiam accerſebantur, Aatir declarare,
ulteriori indagine in Talmude non quafivi. Quare fieri Poteſt, ut in quibur-
dam vertendir alid quam ipfi authorer, reſpexerim. An factum ſit neſcio:
ויהו.‎ potuiſſe, non eo inficias. .11 fortaſſr inhiabunt, & quem in ipſorum
Fratiam confeci indicem, eò convertent, quò faciliori ſerutinio in vocer &
formulas ה‎ me verſas inquirant, an quid carpere & reprehendere valeant.
9 æquiſimo animo fero;, & eos qui amico pebtore, ubi ipſir aber-
rare videor, publioè etiam oſtendunt, deoſculor, gratoque animo viciſſim
diligo & fuſpicio, idque ſeriptir profeteor. Quid מ1 מתמס‎ literis tractandis
Gatim, quam mutuo examine elicere veritatem? Qus nomine unedi⸗
22 2 mihi

98 AD LECTOREM.
mihi rem gratiſimam fecit Germaniæ decus ac lumen ס777‎ Schikar⸗
וום‎ - & ante ipfum ali, viri mei amantilſimi. Alior invidiæ ſtimulis du-
Stor, ſi qui ſint, quibus & aliorum in me favor diſplicebit, amicitiamque
invidebunt, miſſor faciam. Quod publicæ utilitati in ſcriptiz meis inprimis
ſtudeam, mea mihi dictut conſcientia: eundemque animum ſervans boniz
placere ſtudebo, לה‎ eo expectans laborum Pramium, qui olim edixit (Gen.
3. 19.) ת1‎ fudore vultus tui veſcitor cibo. Ilor laborer, lector tibi 0
& conſecro: utpote in tuum uſum ſuſceptor. Quapropter memor fir iſtiur.
₪114 ו‎ meminit Heſychiurs. TIæpotα עש&%/ס/ו”וס)לסז!מפ./ 6 1 סו‎ lege)
ס; וסוס‎ Proverbium eſtsiculis, Gratia mutuam reportabit gratiam.
Quam peto gratiam? Dicam paucit. Adhuc Ariſtophanicum istudmemoriæ
inſidet, cum Carionem in 0 reſpondentem Mercurio inducit, 11 דא‎
76ν Gc. Lingua præconi. SWholiaſt er antiquus hic inter alia aliun-
de obſervat, ודס‎ ₪1 Mτσασαταν—m᷑ 1 E 6n פמ1 , וק שוד אס‎ 5
Præcidi (Geilieet viétimie) pro Mercurio (Eve nuncio) propter interpre-
tationem. Alios hujus Ariſtophanici dicti ſenſur prætermitto, hunc arri-
Pio. Itaque fimiliter, ſi linguam tuam mihi commoder pro hujus libri inter-
Pretatione ſativcfactum cenſebo. Idett, temerè ne carpas quod diſplicebit;
סוללק‎ ſi ſecundum communem hominum ſortem alicubi aberravi in opere tam

difcili, linguam potius adexcuſandum, quam traducendum laborem me-

um adhibeas. Porrò quodcunque vitæ ſupererit viciſim impendam, ſpere,
ut tibi pro virili conſulam. LVale.

Tui fludioſus‏ ס]
Aug. ann. partæ‏

ſalutis 1634.

CoONSTANTINVS LEMPEREVR
סג‎ OppvcCk.

- ע
A-‏ שוו1
סװ?ווֹוֹ&!זוֹסג*;זמ
ו 70
bonie‏ וו?
סו
ל ע
ל1
ye)‏ ום
מחז ול
ו
שךז;ש\כן 0
alun-‏ 0 וו
אוק\, וו
ת Ner‏
ori-‏ 00;
libri inter⸗‏ ו

וו וו

וקו

1 00]
וו

סג

formularum Talmudicarum &c. explica-‏ מ1
ג tionem inſtitutam‏

Nobil. ac- Reverend. לפש‎

D. ץ סאזיראאיד5אסס‎ EMPEREVR
סג‎ OPPYCK, S. S. Theol. . 66 „H. ac
Or. Ling. & Controv. Judaic. in illuſtri Ba-
tavorum Acad. Profeſſore; domino & amico
obſervando.

11 eſt, longa dies quod non manifeſtet, opertum;
Vt veniat lucis quidque ſub arbitrium.
Juſtitiam Domini populus ſepeliverat: illam
Noſcendam mundo vita reſumta dedit.
Oſtendit veteris populi diſperſio Regem;
Et veteris callum vita fidesque novi.
Peſtem animæ ſpuriis conditam vocibus Hoſtis
Eſcam avidis ovibus quum daret, haud latuit.
Non magis illa ſcatens vitio Meretricis abyſſus
Mendaci fugit tecta colore diem.
Hei mihi! qui vitæ nomen melioris habebant,
Lux vita caſſos & ſine veſte videt.
Quid claro nudos rides, Judæe, cachinno?
Nonne vides latebras lumen inire tuas?
Clauſtra revelluntur, portæ reſerantur , סט‎ 595
Diſpellat fumos 100102 flamma tuos.
O videant cæci veram fine tegmine lucem!
Horreat tenebris obruta corda videns!
Magna, in laude Dei, tua 5 erit, INDUPERATOR;
Quando tuo dium ſemine germen ס‎

J0 HANNES ;60 0 Sacrarum literarum
in illuſtri Bremenſium Gymnaſio Profeſſor.

< ספר הליכות עולם
שחבר הנבון רבי ישוערה הלוי וצ'ל.

עוד יש בזה החבכור ספר מבוא הנמרא לרבי
שמואלד הנגיר זצ'לי

L. I B ך סזס אם‎ 5

א קםאזדז
AETERNA‏

Cuſus 270070
Doctor ille perſpicax Joſua Levita f. m.
PRETEREA HoOC STNTAG MAFTEI
INTRODUCTIO TALMIUDICA

Dodcoris ac ducis Samuelis f. m. continentur.

המפר הבמטינהטיי לפו * —

1

laude
nomin
וה‎
gener⸗
0
אאז‎
ו‎
///%//וֹ‎
ו1‎
וום‎
ץץ!װ#‎
%
01
שו‎
% 11
את‎
0
02
ול‎
12!!26 3
00
7

0000006 וי- עפפת סי' PRAEFATIOD.‏

יש ורפפית ככורי ; סכסות

—
וכ
וכ
5 פחן ו,כ?פ גיי/ וקלט סנופוס 1מ , Kordium verborum meorum,‏ ם
< 5
י

& meorum ſermonum ini- ,. S=
. ור סת ס ו וב‎
;%: :%,”ר נרפת װ,װסיבכפק 77278 non‏ 7106, 210701
8 הקפקין ו פיזכר ככ mearum principium ſunt‏
מפוסר ככו בכוררימר6ל סר בו ותפסר (סוות lauder Dei, & ſanctæ celebnationer‏
ו לס סנוס מכ /d'pvd‏ ועס קדטס מכ nominir ibfus: gui hominem ad ſu-‏
formavit, ſibique 6 , '‏ 000416701
לזופוס. קם 6סוס 5ת ס?דס וסר6? רפסים ormevit, ligue ex ey‏ }”ףש%שש -
שפ 0 א וה ו genere diſpoſuit elegans adificium,‏
פבופמוונקן טרעופו ושופסו כנך עלן ספורל -]7 ſeilicet filium ſuum primogenitum‏
לעכלס ו(ממרס ; ו1כ3 לען סרעם. ſvnb‏ דעת razlem, qui de ipſogloriaretur, quod‏
יכק, סום ס6נסיס - עקוד יס סייס 6פר 6 וכורֶן populus peculiaris Præ om-‏ פל/1/ק4 .

populis, & gent ſantta præ .‏ 227 ו וּש] |
יעומו(/ ת סיס ערמס . וסכוס תפ סכמין * ,,. ; י 7 ' ..
פועיו/ כותן נסת 8 omnibus gentibus. Sumpſit itaque nvop yß‏ .
ורנס סקוס לוכות 5ת וסר?! לסיום Deus hominem IHraelem ſui proven- ddy‏ . ק
d3 Po)pb &Ppy,‏ לסס תורס ועפוס סקוס zus primitias, gegemque paſeui ſui,‏ 3 7
ומספעוס נדיקיס פדוק ס' פרקות 6מכ 6כ ſive in le-‏ סדסק atqhe eum in Edenie‏
סנת. Porror‏ לכף-כסי בל וש סי מתו ge 000000917 , ut eam coleret & ſer-‏ 0
. varet: quò comederet de arbore ſcien- v א הוסה התיא‎

כס פורפו 16 תפווכו , סורס ספנוס 5לל næ, ut ſciret lIehovam 67 Beum,‏
קכ סלון סכביקיס ספו ס6! ((פדס 5ת ככ Jontem aquæ vivæ cujus laticer non‏
יסר16 . סתורס בכתכ וסכוורעג פס תפוסו Eimplicibus‏ ?”2812]8?[” 6.0;: 1:%:6173 |
ופיוכיס טרפוס וסכסכיס (סכין לשפטי סל"ס -ק puri & d̃fæcati eſſent:‏ זאה, תפ?
ולוכיס ופססכול ‏ תבפוכוס סן טן סיוו " פלול circo 1 160270 ; praceptum, ſtatuta‏
;טודיס ויפדות ת ורס סכסוכס. ו6ין ו מסקכויס G& jura juſta multiplicavit. Ivuſtur‏

eſt Deur : Juſtitiam amat, adeo 7 ſui
amantibur dicat, Haæc eſt via qua incede-
ולל‎ < nam Hoctrinam bonam לסל‎ tradidi-
legem meam ne derelinquatis. Lex 06 præ-
ceptum, quod prophetarum princepi ex ore
Dei accepit, & filios Ifraelis 0061 ?
inquam ſceripto tradita, explicatio autem
ore promulgata, eſt inſtar malorum aure-
orum cælaturis argenteis obtettorum. Ipfis
etiam tradidit regulas & indicia, princi-
pia & poriſmata, ad legis judicia סה‎ jura
intelligendum, ejurque perſpiciendum the-
ſauror. Ipſa ſunt 13. loca dielectica, co-
lumna & paxilli legis regalis. Nec quic-
quam habet Sanctus laudandus in mundo
ſuo prater quatuor conſtitutionum cubitos.
Atque ex eo tempore quo Iudæi ſibi ſuoque
ſemini conſtituerunt & acceperunt legis &
ſeribarum ſive Doctorum dupigeag, recor-
dare dierum priſcorum, conſiderate annos
ſeculorum ſequentium, Doctorer noſtror,
ſapienter Gemaraæos: quam intentè inqui-
ſiverint, & indagaverint, quam multa
nova invenerint, quæ immerſa erant flucti-
bur ingentibus 'לס‎ in profundum demiſſa;
quot acumina perſerutati ſint. Ipfi aurer
legi appoſuerunt: & abſque 5ת‎ fuiſſet, in
ila nec manus nec pedes inveniſſemur.
AYzue ego minimur inter millia ſal-
A vandi populi, filius Dotct. Ioſe-
phi Levitæ p. m. qui ſum Telmeſa-
nus, per totam vitam meam inter ſapien-
ter educatus ſum, (quæ erat firmitas tem-
ודוס‎ mei & robur מולס‎ + ſalutis) ſuper
genua ſapientum editus ſum, & inter eorum

כפולפו 016 6רכע . pipß‏ 6* סנכס . ומח1
ויו ןקנלע הוסודיס עגיסס וע זרעס
דקלוקי תורס ולקדוקי סופרים זכול
יזות עונסביכו טכות דור דוריס רבותיכו
קכלו p dp fap.d‏ סקרו (דרטו (כפס
קדוטוס דפו 5ו כמו' פדורו' וסעטיקו
וכטס דקלוקי' להדקו סס עסו לתורס
פוכיס 65036 קס %ם וכ6כו כ ידוס
(רגיסי
. אבי סנור בסופי וסועס כן
רכי יוסף ספוי ול 6פר
פ6ר d'pdy‏ · כלועו
נדלתי כין ססכפיס וסוס 6טוכת, עתו
חוסן יפועות/ ע כרכי ססכוזוס וולדתי
ונין ספריסס טופסק ו/ודכריסס סקסכתי/
ו6וכיס לקוס סטתו! פרכס ונעתו. ו)ס
מעט ססתו סלקו וסוס סורתי/ מכתו
נכית ס'כל סוחוס / ופוקד ע\ דלתות
הסכיויס . פומר כות נכוו חדרי וסגקן
סגפר6 ערוך (פכו וס סטלקן 6טר %פכו יו/
ויסו בסכת. קתפת. סלפוס ורכ" לינירס
חרס 5 ס' כעמו וסס כס וסלקת. מלסכי

| רעוס ועס ועכרס ותנסט פותס 5ם

ת נקקת פו לכו כפדוכס / וופ?ו 6כו
מתוך סספכס/ ועוכתי כות עדרטו 7
vyy⸗‏ מל סכס וכסתו,6ר] ק6סטולוי)

לסונטו ע כפסי כטפט רנע וסעס / כי

סס ס6ר ססוץ רעם . 61 כו(ט כס הכ
וכקעס/ יזורספס לו (כרות. עפו יסר)ל
כו לקו כפגיס כס*ס)ס - ופד ה' 5ת
סר וכעתר קס ורפפס . וכי פכי עכלו
יעסס ססל (סכים לי ורנוי ווע:בי וסכתי
כסלוס 35 כית 6כי (%6 סדר תורתו סוכל
ס'בכוי לת גפיות כיפי עונס וכסכיס
קלווכיות-

libror concinnatur ipſorum verbis attendi: דם‎ eorundem voci admovi mul-
tum laboravi, quamvis parum adeptus ſim. Jehovam eſſe portionem meam

dixi, quod ſemper מו‎ Jehovæ domo confiderem, invigilans 4ה‎ fores ſapien-
tum

נוח
ש
וו
[ 1#48
an‏ ד
ו
ו
ול
וו
0
ו
ו
8
77
dum‏
lene‏

0

niſe

דה
1
7
₪
0
ץװוֹ
0
2
ann‏

נמו לר
ק”?װ (ק ד,.!ן! אא
וק תו ו
שות ו סננוס
קמו תולק
vnd‏ 532
וו דרן*/־;קי*' ,

נוס וה
ר
אני .
/
)
תי נין הנ
ס שפ"
י כפריהס נול
קקס ת

יועטטכוֹןמל,ן/,
ננו ל כ י

= הזכויס י טולר\

ק₪טגןכוֹפכ`וֹ
ויו נטנת לקזת
קװי}ףסונעו*רחז
ללס ועס נו
וו
ת ההמכ וע
לת ₪ לנו
לל ט
װ!#קתוֹן/וֹ;ו;'וֹ;ט
לחו יזורק;
כ וו כפווס
סלר\ז\נפװת\?%
קסד (תנ\
סו נו
לו תפיות
ז
-!#%;',6!'!!!2'7/1%!2
וּװש;זז%/?!שוֹ]ץש!

hi⸗‏ ו

.2

tum, qui cuſtodiunt gazxopbylacium pe-
netralium meorum: & menſa Gemaræ
coram me diſpoſita erat: 26
qua coram Deo conſiſtit. Cætert
nit anno 5227. 4 creatione, ut lehovæ ira
in populum ſuum accenderetur, eique im-
mitteret nuncios malorum, indignatio-
nem & excandeſcentiam: adeo ut Iſrae-
litas inſlammaret, י 1ל19‎ ſeſe accendent,
ut contunderentur veluti tudicula. Ita-
que ל‎ media ſubverfione egreſſu, ſcholam
meam quatuor conſtitutionum cubitor re-

liqui, & in Caſtiliam veni ut ad vitam
meam ſervandam eriperer exiguo admo-

dum tempore & ad horam: quia illa regio

plena erat calamitatis, in qua 7000 mons

nec vallis evaſit. Tandem Iehova dicat,
miſeriæ populi mei Iraelis ſufficiunt, ete-
nim acceperunt duplam menſuram, viſi-

tavitque Iehova terram, illirque 0%010-

tuss hanc ſanavit: & mihi ſer vo ſuo beni-
gnitatem exhibeat; ut me quietůùm red-
dat à commotione & dolore meo, utque
in pace domum paternam redeam ad con-
clave legis meæ, ædem Iehovæ in arma-
mentaria extruétam, nuti diebus antiquis
annisque priſcis.

9 3
וכאשר":ש8ם

לודתי טלטוני
פוון ור טוליטוגסוסנספס לעומתו 6ים
קטודות עסכסי ספעפס (סטדות כקו
נטסכיות כנפיכתס סיכי רסוי לוער
- עפינוס םיכי סו? סכטו6 לון נוולסג בן
נכו6 / (יסו מרסוץ וכטרס קרכ 6גיו
ותדכק כפטו ככפסי ונככו עס ככ וורן
מקרסתי ויכסבכו בכבוד גכות ו ועס עפו
קסדו6קת כן וסס ה' עפו ותסי סלייוס
מסכורת ו וכפכות וסכרת י וס סספר סכותן
6ורו ספר/ כו סקפס 6לו bjpp)‏ לסכה. \
וופר וכנול לרכי סנפר6 כפופן סיוכל
עעוד כי סספרוס טסוכרו כזס סיכס
הספוקי (?פו'כרסו פרקיס-ו?כי סרכתו
בו ע ככס לסיותו כלתי רחוי נוץת
סכס ועכור 6כוכעפעו םסין זס קועו
כו כער זככי ו(6 מוסתו ת"ס כל כרכי
וג6 ודעתיידבר ולסכר ספירס וכ ו?ת
3 סרפכי ויפגר כי pp')‏ כדכרוס
לפי סי טסרכיס לנדל יותר טרסוי.
סונרכתו (ספון רנוכו ופף לפו מסיכו
כדסו/ נס רזותי בדכר ת וע\תי וולפכת
סלוס טלסכתי וככית י לו. 6ל1 סקרוזיס
בתקגת. סספר נסופ ונסיון :

Orrò quum me aberrare vellet Deus à paterna domo & natali ſolo, tem-
pur, mein civitatem Ioletum devolvit-ubi ecce mihi obviam ſit vir de-

Giderabilis ex iis qui gradu & virtutibur eminent, Miſnarum peritus

prout è monte Sinai traditæ ſunt: adeo ut de eo dicere liceret, hic eſt ipſe &à-
nai. 11 eſt Princepi Dominus Vidal filius Leonis. Quum procul abeſſet &

antequam ipſum accederem, ipfiur anima animæ meæ adhæſit, ejurque cor

cordi meo, quumque mihi obviam occurriſſet, me honorifioè domum ſuam de-
duxit, & mecum benignitatem & fidelitatem exercuit. Ita lehova cum ipſo
agat: ſitque per ſecta ejus mercer. Itaque ejus mandato hunc librum compo-
Jui, qui ₪1674 elegantia exhibet: nam mihi vim ſecit, poſtulane ut ſili codicem
componerem, qui eo modo Gemaræ phraſes & ſtylum complecteretur, ut con-
Mere poſſet. Libri enim qui hac in parte compoſiti fuere non ſußficiunt, ne
.. : | 2 quidem

4 ". . .. / 2
quidem adſumma capita percipienda. Jed ego ita facere renuebam, quod iſßt
operi impar eſſem, & per meipſum agnoſcerem non eſſe hunc locum meum : ut-

pote qui puer eſſem, nec ſapieutiæ ſtudi

.

neque proloqui & lilros componere ſci 0 utut hæcita eſſent, me non
dimiſit, ſed inſtitit avud me, meque verbis cepit: & quandoquidem viro mag-
710 magix reſiſtere non licet quam par eſt, coactur fui implereejus deſiderium,
uamvis idoneus non eſſem: eò accedebat quod inipſare utilitatem meam vi-
derem, opus cæleſte fore opur meum. Itaque ipfi hæc carmina compoſui libri
initio, quæ pro elencho atque indice eſſent.

שיר של יתר ושתי תנועות . ויתר ושתי תנועות .
ויתר ותנועה אחת . על משקל.
שיר קערת כסף .

ככו עופר קקס סיוס תטורס גך ספר כדרכי סנור6.
6ר סכל (ך חכר כנכר ך סור פ3גיו כנכורס -
סכי סיוס ילדת יו גס עטופיו ולדרכת יו עגו דרך וטרס *
ןטקערן יסועס סו6 לקולו !עז מייס טקנר(ס(י)\ סערכסי
לקול רוסי ור6ם וכי וכסי ווובטסי ביונרכל לעורס .
נסורופ בו וכו? פלפוד ודרכו \ , בפססו ועפכו כיוטרס> -
כקשיותיו ופירוקיו ופקיו =- =\ תנוסכו וקסורי עקסר?*
ולסנכוס דרכיס כו ערוכיס : בדפ פטכס וברוית5 (ספרם *
; וח עלות. קוכלות. מסוכו \ בכניןפבונס סו? (תופר?. .
וככל עדס ערוכס כו בודס ־ וכוסק3 וטגיס עס שפורס-
וסן? ופד וסו פפול גנער6 ולו6 פכס (תסכס ססלורס.
לפועלתו סכיכותיו 6כ 61 \ וס6 עניוסעי כוכר וכקר?-
[פען כו וסף סגור עלי פי וכוכניםדירס עס וכורס. -
ווס כספי עס פורי והבי זס ספרו (עס ל* ע ול סקורס +
וס לפיוי בעת פרטב ולועי בעפ 6? ונס נכסות בקרס:
ואס 6וכס ויועוג (6פריס וכותי רב ודס כפוס עטרס -
וסכס קו לווכס לקכריס וסת ר6מס ולו וספט בכורס* .
לקןס לקלוו ולטעפו וטעעו וםװחע! לככן כבסעורס.
61ו תשכו! ונעספט תכלכ? כת יכותיו ופופע ך כסֶרס+
בפונתי נ16 וקס סניכום. עונס ] כדרכו קגזר?.
סי+

Canti-

”äü indigentia meaz

Can

וס
ו
Etin‏
7
7
ם
Inpr‏

7
Au.

י
א
27

.

1'/1'2 00 [
ut.‏ ו
ו וום
nof‏ ם
nug-‏ ו
ו
נחד 1

lni‏ וום
שו ?

עו נומר
ל
לולוס
װל?זעין /
”7//7 לקו
הו
נקםװו[װ
נוס
ך ת
ננוז
yſan‏
תופל
[!!!'./כו 7
וס פ
װלן\ ₪
סהוקו
ו
3קוס 5קקן
!
תי

ו

4

Canticum ex tribus Jathed, quorum ſingulis prioribus duæ vo-
cales, poſtremo una ſubjungitur: ad metrum cantici,
Scutella argentea.
Innule caprine, cape hodie munus tibi, librum de phraſibur Gemaræ,
H Quem compoſuit tibi ſocius, tanquam vir pro te cingene lumbos ſuos
fortitudine.
Ego bodie genui eum, etiam perfeci eum, atque eum direxi ber viam retctam:
Erèà fonte ſalutis eſt ſcaturigo ejur, & arbor vitaæ eſt ſcaturigo ע עןס‎ ipſa ex-
citavit
Naturiginem ſpiritus mei principiumque roboris mei & botentiæ meæ.
nam fiducia mea ſita erat in conditore omnium, ut auxilium aſſequerer.
Quèò docerem in illo introdubtionem Gemaræ, 0104 7186 modum in mutua colla-
tione juſta,
Vnà cum ſuis oljeétionibuy, "כס‎ ſolutionibur atque ſtatis formulis, Docet ſic,
& Deficiendo deficit, &c. .
Et in ipſo diſpoſtti ſunt qui deducunt per viazs, per legalem viam conſtitutio-
1 antiguaæ, exoticæ, & antiqui in Leviticum commentarii ,
Cum ſtatuto locorum dialetcticorum acceptorumd Winai, qui conſiſtunt in Prin-
cipii conſtitutione atque etiam argumento ab impari,
Adeoque quovis argumento quod in ilo diſponitur ſecundum debitum ,)7"
Pondus, atque triental cum menſura.
Et ipſe eſt paxillus & columna Gemaræ, ipſe angulur antiguæ conſtitutio-
פ?‎ aptè diſpoſitus.
Inproprium ufum concinnavi eum: (ſed propter eum nomen meum non me-
morabitur vel celebrabitur)
777 eIſſet promptus in ore meo, & in corde meo obſervatur, ac etiam memoratus
Atque hoc eſt argentum meum, ה 2 ש‎ ee meæ, סת‎ 0
mea & guæ mihi præterea negotiatio ללס‎
Hic eſt panis meur, quo tempore Jurio, & aqua mea, quo tempore ſitio, at-
gue etiam ad tegendum in frigore.
Quod ſi obtineam ut proſit aliir, meritum meum magnum eſt- & quam decora
erit corona!
Ecce autem liber hic cedit in bortionem ſociis, & quod eorum primarium ut-
tinet, ei quadrat + primogenituræ.
Ede panem ipfur ejur que [ orem etiam deguſta, & colloca eum in corde us
obſervanter:
Tum intelges & juſtè moderaberisz ſemita ur, atqe affulgebit tibi lumen.
Vindicias me לו 7 ל‎ Talmud WMerui redime & cape tibi itinera æterna
"- שק‎ vias Gemaræ.

Explicit. E 2 ספר‎

הליכרת עולם | , 0

LIBER DICTUS
ITINERA F£ IERNA.

infit author: ecce jam inſtiti pa-‏ 1 ץ
J ſtorum veſtigiis ad paſcendum in‏
hortis, & decerpendum lilia, fru-‏
Gus pretioſos nardorum atque cypro-‏
צס rum, ex ore ſcribarum & librorum,‏
ore do mini mei ſapientiſſimi & perſpi-‏
caciſſimi Doctoris Jacobi ſacerdotis‏
(quem ſervet miſericors & redimat)‏
Germani. Qui me in mundi auram‏
produxit & deduxit me in vitam æter-‏
nam. Idque ſecundum librum Keri-‏
thouth, quem compoſuerat Doctor‏
Samſon, alioſque, qui de hac materia‏
ſyntagma concinnarunt: quorum nu-‏
merus quidem magnus, ſed ſtructura‏
exigua; ut in 15 non 16 quod ſufficiat,‏
vel deſiderium impleat. Ipfi l. m. ſibi‏
ipſis compoſuerunt pro mentis ſuæ‏
amplitudine, & cognitionis ſuæ ma-‏
gnitudine, ſuoque per Gemaram diſ-‏
curſu, ſuaque peritia. Et quamvis Tal-‏
mud eſſet regione ſpacioſa longius,‏
coram ipfis erat initar inſtructæ men-‏
ſæ. Sed hoc noſtro tempore inopi 6‏
macilento, conſuetudo decrevit & pe-‏
riit peritia, quicunque verò regulam 6‏
Gemara novit, is huic tempori prodi-‏
gio & portento eſt: adeo contempla-‏
vigilantia remittitur. Nihil eſt‏ 96 סם
præter præceptum ab hominibus do-‏
QRum. Idcirco ego minimus gremium‏
meum excuſſi authoritate eximii ]00-‏
bi Germani, & libros expendi, inque‏
conſtitutionibus æ'upipeay adhibui ſe-‏
cundum Additamentorum normam.‏

5 ספר
הליכות עולס

המחבר הנה נא
יצאתי בעקבי
הרועיםילרעורת
בגנים' וללקום שושנים פרי
מגדים \ נרדים עם כפריםם!
מפיסופרים ומפיספרים מפי
מורי החכם המובהק רבי
יעקב הכהן נר'ו אשכנזי אשר
הוציאני לאויר העולכם ו
והביאני לחיי עולם ועלל פי
ספר כריתורת שחכר רבי
שמשון וזולתו מהמחברים
בזה הענין 'רבי המנין 'ומעוטי
הבנין ' 7 יש בהם דבר

מספיק'ולא רצון מפיק והם

ז'ל חברו לנפשותם כפי רוחב
שכלם וגורל רעתם והקפתם
בגמרא ובקיאותם ועםהיותו
מארץ מדרה ארוך היק
לפניה' כשלחן ערוך ובזמנינו
זרה הדלה והרזרה נתמעטם
ההרגל ואבד הבקיאורת וכל
היודע כללה מהגמרצת הוא
אצלו למופת ולאורת ורפדחה
העיון והשקידהיאין כלבלתי
מצות אנשים מלומדת! ולכן
נערתי אני ,הצעיר חצני

במצורת הנעלוה "א ובינותי |

בספרים ודקדקתי בהלכורת
על פי התוספורת ' אמרורת
ה' אמרות צרופותי מימיהם
אני שותרה מעין המהגבר
ועליפיהם אני מדבר להורו'

נכז

- אמר

ה
0
;61%*\
delin‏
ט
סץ?טף
4
tioni‏
War‏
nun‏

ת

מוס
אם
מול
00
מז

W.

מניס' ללק
מגדם נרדי
מי סים ו
מור" החנם
"עקב הכהן נו
הוע'אני לא
וגיוי י
סר כוחוו
ו
נהועניץ'תך
הי' לא
ל המתם
ים וגורלו
נארץ מוד
לעיה ש
ה ך/דל 1
החרגל ואנך
הורע מת=
אעלן למ/ןו/ |
נוח 'שם
(ערתי אני
P⸗‏
י
לל הו

אאס

rum aquas ego bibo 6 fonte Potentiſſi-
mi, & ſecundum eorum normam ספס‎
loquor, 40 docendum vias Gemaræ e-
juſque conſuetudines, in eaque verſan-
dum ſecundum locos ſuos dialecticos.
Ecce autem ego ſum inſtar diſcipuli
qui transfert quod ג‎ præceptore ſuo
audivit: nec quicquam feci quo me
concluderem. Cæterum ſupplico &
demitto me, adeò ut omnes vertebræ
diſiungantur, coram unoquoque qui
in hoc meo parvo ſyntagmate inven-
turus eſt errores aut ſphalmata, utin di-

judicando me ad mitiorem partem

vergat, & erratum corrigat, circinoq;
delineet: nam feſtinatio in errorem &
ſphalma inducit. Etenim iſtud compo-
ſui puer, exul, divaganſque à loco 7
גטוף‎ ergo in me mea ratio perſtitiſſet?
16400601 quod ס1ת‎ deſtituar explica-
tionibus & Gemaris: ſed abſque libris

manus ligatæ ſunt, & corda non diſpo-

nuntur, cogitationeſque turbantur. Et

nihilominus id etiam præſtiti quod-

cunque aſſequuta fuit manus mea: &
Deus mihi aſſiſtens me è lege ſua doce-
bit mirabilia, meque ab erroribus libe-
rabit. Porrò nomen huic libro impoſui
Itinera æterna: quod doceat vias con-
ſtitutionum, earumque itinera cum -ס‎
mnibus ſuis ſtatis formulis atquè modis
Ideo dixeruntS. l. m. ne legas 114 3. iti-

nera, ſed conſtitutiones. Quicunque in
iis diſcendis occupatur, נס‎ promittitur

filium fore mundi futuri, mundi -מו‎

37 הליכות עולם -

. גזאוכך‎ Jchovæ ſunt dicta probata. Eo-

דרכי הגמר64ת ‏ והנהגותיו
ולנהגו על פי מדותיו: והנני
כתלמיר \ המעתיק מוק
ששומע מרבו* ולא עשיתי
דכר להתגדר בו ואני כורע
ומשתהוה ער שיתפקקו כל
ההוליות לפני כל מי שימצא
בחבורי זה הקטן שגגות או
מעיות שירינני לכף זכורת
ויתקז הטעותת ‏ ויתארהו
במהוגה כי המהירות מביא
לירי מעורת ושגגרה כי
הברתיו ואני נער גולה ונורד
ממקומי ואיך יעמור בי טעמי'
מצורף הסרוני בכאז „
מהפירושים והגמרות ובלתי
ספריםם הידיםם אסורורת
והלבבורת בלתי מיושבור]
והמחשבות מעורבבות: ואף
גם זארת עשיתי 2 — אשר
השיגרק ירי והאלהים עמרי
יורני .מתורתו ‏ נפלאורז
ויצילני משגיאורת - וקראתי
שם הספר הזה הליפות עולם
לו. להיורק מוררק דרכי
ההלכות והליכותיהן בכל<
חוקותיו ומשפטיהן - ואמרו
זיל אל תקרי הליכות אלגת
הלכותת ' כלל השונרה בהן
מובטח לו שהוא בן העולם
הבאת עולםם שכלו ארוך
תכלי' האריכותי מצורף * כי
עשיתיו ואני הולך ונודר
בעולם מחדר לחרר ומאולם

quam cujus omnia ſunt diuturna duratione perfecta. Accedit denique
quod ſyntagma compoſuerim quum ambularem ac in mundo vagarer

2 * לָזה

38 2

46 conclavi in conclave, de porticu in
porticum. Fortaſſis ehova intuebitur
exilium meum, mihique Itinera æterna

erunt loco oblationis & muneris mei

ad expiandum reatum meum, & pro
piaculo peccati mei. Amen.

הלכיות עולם

לאולם ' אולי השם ירארק
בגלותי וחירה לי הליכורן
עולם מקוםם קרבני ומנחתי

לסלחן אשמי וכפרת הטאתי
אמן:

Cæterùm librum diſtribui

in quinque tractatus veluti 6
margaritis pretioſis con-
fectos.

Tractutus primns oſtendit ordinem Miſ-
næ & Gemaræ ſecundum earum con-
ſtitutionem, item earum ſyntagmatis
diſpoſitionem atque intentionem.

Tractatus ſecundus explicat Gemaræ

modos & conſuetudiner in formulis ac
textibus ipſins.

Tractaths tertins dirigit Miſnam per ſe-
mitas ſuas, viaſqug veſtigiorum ſuo-
rum.

Zractatus quartus prait argumentorum
modis, principiis legis atque funda-
1 אַ‎

Tractanu quintu docet modos decidendi

conſtitutioner, quæ obſervantur in o-

mnibus 'לס‎ ordinatæ ſunt.

וחלקתי הספר

לחמשרדה ‏ שעריסם
מפנינים יקריכם

הפעל הלפפון יוליע סדול הוסכם ותנל"

ע תיקוכס ופוכן. סכוכס וכווכס -

פטעל הפכו יכ?ל דלכי הנאלס ותכסגותיו

בפטות'ו וסוניות'ו'

הפער הפפיפי ידריך הוסכס ע5 כתיבותיס

וסולקות עקכותיס'

הטעל הלביעי מו6 הסזפך קדות קודות

פלפי הסולם וסיסודות *

מסעל פחויפי יולם ללכי פסקי הפכות

טוווסות בכ ועלוכות '

Tracta-

.

00

)!26
0
1

0

-

77
ול
0 #
דו
7
77
₪

ו
2
. 1[1!6
דל
₪

0

..
00
7

ו
מלות' ודר
עלם מום
לכלחן לכ

.
מ'ו
ע לקען ו

תס

מנל נו ע

מו'ו סג

ע צ שיידי
לת ת
לו וע

' הוהף

ך ץ

1

7 הליכות עולם

Tractatum primum in tria השער ה ראטוז‎
| וו סקוס‎ capita ex ſe aurum xyoo 1No

פרקים. הזהב מעליהם
מרוקוּם-
הפלק פלפפון בכיבד סדר משכ בלפוכס' ‏ ולוק Caput primum de 60 agit, quæ‏

effundentia.

fuerit Miſuæ conditio, & מוק‎ tan-

dem ſeripto tradita ſit, guir ſyntag- 57) donb וקיך כיתכל ליכתכ‎

matis 000 , Zuidque 60 Ribbi com-
Ppoſito animo Juo intenderit. Simi-

liter de ſyntagmate Gemaræ ejutgue ורודמו פנכוכפ ' וכן סבול הנסל?‎

diſpoſitione per magiſtrum Aſen &
Rah' Inam.

Caput ſecundum ver ſatur in recenſendieæ | 1לולותס‎ "
nominibus ſapientum per ſecula

למפסותס \בית פופס וס' הו? Jua, & familias domorque pater-‏

nas, & gquir Praceptor, 10 diſci-
bulur fuerit : pro graduum diver-
ſitate & ordine, quo alter ex alte- תס סש פפי פש בללך‎
rius ore doétrinam accepit ב‎ idque

2 2 : 2 . . , -
brevibur, gquia in re plana verbum קְנול כי בעכין הפסוט דבל פפת"ם‎

labiorum tantum 02 defectum ten-

סך מוקסולי . 2
, | 72

Caput tertium eſt de ſapientum epithe-
207 , qqui nominibur non vocantur:

quò ſimur eorum & nominum ipſo- בפטות כלי פנמס בקלוסין בלס‎

um gnari, ₪2 cognoſcamur quinam
Kint, ad obniciendum אס‎ ipforum

verhis contra verba eorundem,: aut עדבליתס )88937 5ו‎ mppdo

decidendum conſtitutionem Jecun-

dum eor adverſurilor quibur cum ; = כגד הסוי]'ל‎ dp'y- פפסון סנכס‎

704 onvenit.

סכולס וקס כיון בו ל' בלוסו ה

כככ פפי ולכיכ ' +

הפלק הסכי בוכרון סעות סחכץ

ככ ועי סו? תמיד ע פי עעלתס

וסלל קב5

ספלק כפנשי בככויי ‏ מסכעיס 658 כקכו

ונטעותיקט פידע מי פס כלי

עניפס י

39

Caput

₪- שער ראשון פרק א‎
. *אריט ע‎
0.
Ixit ₪ . Johannes, Deus ſanctus
D laudandus cum Iſraèle nonniſi
traditionum non ſcriptarum
nomine fedus pepigit: quandoquidem
Exod. 34. 27. dicitur, Quia ex præſti-
tuto (Heb. ſecundum וס‎ horum verbo-
rum pango tecum fedus & cum Iſraele.
Hic argutè diſcurrit R. Judas filius
Nahmanis interpres Reſch Lakiſchi
Scriptum eſt, Sribe tibi verba hæc: et-
iam ſcriptum extat. Quid ſecundum os
porum verborum. En quomodo ? verba
quæ ſcripto tradenda, non licet tibi vo-
ce eadem tradere; ut verba quæ 6
tradenda ſunt, ſcripto tradere non -ו‎
cet. Ratio eſt: quia מו‎ verbis ſcriptis
lurima ſunt, quæ ex ipſa ſcriptura ar-
gutè deducuntur, x eluti è deficientibus
% abundantibus literis, lectis 6 ſcri-
ptis in contextu, aliiſque ſimilibus: iſta
autem ſi tantum voce traderentur, pe-
rirent. Quæ autem viva voce tradita
ſunt, ea explicant quæ ſcriptis conſi-
gnataſunt: & quum מסת‎ niſi viva 6
tradantur, iis inniti aliter non poſſu-
mus, quam ex ore docentis, qui diſ-
centi explicationem enarret- quod ſi
ergo atramento in libro exarata eſſent,
dubitari poſſet, an illi oratio clarè per-
ſpecta ſit.
6. 2. Cæterum ג‎ diebus Moſis qui
in pace quieſcit, quiq; legem in monte
Sinai coram ab ipſo Deo accepit, uſque
ad Doctorem noſtrum Sanctum (ſc.
udam) nullus liber 2 viva 6
tradita conſcriptus fuit. Hæc autem
erat olim in Iſraèle conſuetudo & lex.

הליכות עולם
הפרק הראשון

רבי יוחנן לא
סך כרת הזקב"ה

ברירז עםם ישראל" אל4ת
בשביל דברים שבעל פרק
שנאמר כי על פי הרבריכם
האלה כרתי אתך בריתו את
ישראלי ררש ר יהוררה בר
נחמני מתורגמנירק רריש
לקיש כתיב בתוב לך אֶרת
הרבריםם' וכתיב כי. על פי
הרבריכס האלה הא כיצר
דבריםם) שבכתב אי אתרה
רשאי לאומרן על פה דברים
שבערלד פה אי אתרה רשאי
לכותבן בכתב | והטעםם
משוםדדכרים שבכתב איכא
מילי טוב4ת דמדרשי מתוך
הכתב כגון חסרות ויתרות
וקרי ולא כתיב ורכוותייהו
ואי אמרת להו על פה בצרי
להו ' ורברים שבע"ם פירוש
"למדק שבכתב הן וכשאין
נאמרין אלא בעלל פרז אי
אפשר לעמוד עליהן אלנת
מפי מלמר ‏ שיבאר לו
הפירוש + ואלו הירז נכתב
בספר ובריו איפשר לספק
בו שלאיבין*חלשון על בוריוי
(ב) ומימות משה . רבינו
עיה אשר קבל תורה מסיני
פרח אלד פרה וער רבינו
הקרוש לו נכתב ספר
בתורה שבעל פה * וזארז

Sapi⸗‏ =* לדברים * הדבר

ף
ו
ו1
ח

ו
מו סן
הת
?
הה
8
entia &‏
ט ו
ו
W‏ ו]וֹ:
enltes‏
innova‏
tamad‏
ה
06
ה
ו
Cui‏
6ז
שחוס
corcia‏
לה
.0
ף
&(ן%עח
ול
0
סב]\&\ס
:?28?/1
cong‏
78
0
De‏ 0
in 7‏

י

נריח (ם
בשלו רכ
מר נ
האלה גות
"עראל. ר
(חמ'. מת
לל" נד
חוניים! |
הרנרסו
דנרים ץ
רא לו
לר פו
מתמ מ
משוסררנר
מל טנא
המתג נ
ץ" לא ג
א' אמרת ,
2ך'ן' ודגרי
ה ע
אפטר ל
י מלס
הפירוץ י
נ שלאוּסדי
;כ,) ת
ח א
2 א" 0
הקדוק
כזו"ת |

7 שער ראשון פרק ב

Sapientes alii ab aliis accipiebant, & vi-
ג‎ voce diſcebant ſtatuta, quemadmo-
dum tradita fuerant: niſi quod diſcipu-
li ſtatutis iſtis ſigna quædam appone-
rent, eaque, ne oblivio in multis obre-
pens invaleſceret, conſcriberent: quæ
tamen occultabant, & librum occuſto-
rum vocabant. Hic mos obtinuit, do-
nec ſacerdos cum Urim & Tummim
adeſſet, Deo ſuo miniſtrans, cum ſapi-
entia & metu peccati: is eſt Doctor no-
ſter ſanctus omnium integerrimus.
Qui ſapientiæ vim perire animadver-
סם‎ afflictioneſque graves abigere ſapi-

entes in ultimas terras, & quotannis

innovari decreta, legemque סעס‎ tradi-
tam admodum deprimi, neminem vel
hiſcere audere propter tyrannidem
Græcorum aliorumque: qui ut illos
ab eloquiis Dei vivi avocarent, decreta
concipiebant 40 tempora uſque Ribbi.
Cui Deus Antonini gratiam ac favo-
rem conciliavit: nam ab anguſtia re-
ſpirarunt; ipſe verò coram illo miſeri-
cordiam, gratiam & gloriam nactus
fuit, & quietem legi conciliavit.
6. 3. 15 cum ſenatu ſuo, con-
ſenſu ſapientum qui ejus tempore
vivebant, librum traditionum in
Sinai acceptarum componere ag-
greſſus fuit: idque אס‎ illo S. L. man-
dato Pſalm. 119. v. 126. Jehova agendi
tempis eſt. Itaque 605 convocavit 0
congregavit qui iſto ſeculo אססאס‎ 4-
פ‎ & traditionum erant peritiſſimi: ad-
ס6‎ ut 05 ſapientes omnes Convenirent,
ut Dei judicia edocerent. Quiſque
ergo מ1‎ medium proferebat, quæ au-
ditu acceperat, longa nempe ſerie -ד‎

א

פפנים בישראל" התעוררה
והתוררה ‏ הו \ הרכמים
מסבליבם ‏ איש מפי איש
ולומרים המשנח טיף כאשר
נמסרה צא שהיו התלמידים
עושיןסמנין למשנת וכותבין
אותם מפני השכהה רמצויה
בדבריםותיו מסתירין אותם
וקורין להם מגלת סתרים,
והירה הרבר נוהג כן עד
עמור כהן לאורים ותומיםם
משרות לאלהיו בהכמוה
ובירארת חטנה הוא רבינו
הקדוש אדון השלמים. וראה
כי אזלת יד ההכמה!והצרות
הכופורז דוחפורת החכמים
לקצוי | האדמהה \ וגזרור1
מתחרשות בכל שנה ושנה
ותידל עד מאד תורה שבע'"ף
אין פוצה פה מתוך שעבור
יוונים* ואחרים שהיו גוזרים
לבטלם מדברי אלהים חיים
ער זמן ר' שנתן לו המקום
חן בעיני אנמונינום ונחו
מצרה וימצא חן והסר וכבור
בעיניו *הרביץ ברבים לתור'
(ג) עמ'הוא ובית רינובהסכמ'
החכמיםם שהיו בזמנו לחבר
ספר בקבלה הנתונה בסיני
וסמכו על מקרא שכתוב עת
לעשורת לי" וקרא וקבץ
בעלי השמוערה והקכלרק
שהיו אז ברורו ונאספו שמה
כל החכמי'משפטי אל יורו'
והיהכל אהר אומר שמועתו
י * ורומייכס
* והרבש התורת לרבים

שער ראשון פרק אוי - 4

inde à D. noſtro, beato‏ 5ד)₪0ן סקד
Moſe, eximio illo accepta. Quocir-‏
ca D. noſter ſanctus traditiones 094‏
qui-‏ מ1 conſcripſit & eas‏ +ט דוססום)
bus ſapientes diſſentirent ad ſuos quaſ-‏
que autores ſuis locis nominatim retu-‏
11
G. 4- Ita ex his omnibus evv*αραοαοH
conſcripſit ſermone conciſo puroque
idiomate: atꝗ; hic liber legis ſecunda-
rius quinque iiſque firmis nititur colu-
mnis, quinque conſtans generibus:
quemadmodum ſcripſit magnum il-
lud lumen, perfectè ſapiens, Doctor
noſter Moſes filius Rabbi Maimonis,
מז‎ præfatione ν fuorum תו‎ Miſ-
naioth ſive 96ש%לש%₪‎ Commentario-
rum.
G5. Primo genere proponuntur expli-
cationes ab ipſo omnipotente inter-
ventu Moſis acceptæ: quæ occultas
habent in Scriptura rationes, unde per

conjecturam deduci queunt. Hic nul-

la eſt diſſenſio: ſed quum aliquis ſe
hanc vel illam ג‎ majoribus accepiſſe 1-
firmat, 111 adverſari זט‎ mendacii ar-
guatur non licet.
Secundo genere continentur ſta-
tuta, 06 quibus dici ſolet: ritus 7
2 monte Sinai. Iſta ססם‎ conjectura
nec locis dialecticis addiſcuntur: ſicuti
lora nigra, & undecim dies inter duas
menſtruatæ conditiones, aliaqque multa
his ſimilia. Etiam in 5 non diſſen-
tiunt.
Tertio genere conſtitutiones ex-
hibentur, quæ per conjecturam, argu-
mentum ג‎ pari, aliaqque documenta eli-
ciuntur: ideoque מ1‎ 5 ſapientes diſ-

מפי הקבלרה איש מפי איש
ער משה רבינו עליו השלוכם
הואז הנעלה . וכתב רבינו

הקרושכלהרבריםהמקוכלי'
והמוסכמיםם ואשר נפלה

בהם מחלוקת בין החכמיכס
איש איש על מקומו לכולבם
יקרא בשמו .
(ד) \ וחבר מהכל ספר
משנרה |\התוררה בלשון
קצרה ושפה ברורה והידהק
ספר משנרה התורה הזרק
מיוסד על חמשה עמוריכםם
חזקיםם ומקובץ מ' חלקינס
באשר כתב המאור הגדול
ההככז השלםם רבינו משה
ב'ר מימון בהקרמרת זרעיכם
לפירוש המשנה שלו-
(ה)החלק הראשון פירושים
מקובליםז מפי משה מפי
הגכורה ויש להם רמז בכתב
ואיפשר לחוציאם] ברדרך
סכרא. וזה אין מחלוקרת בו
אכל כשיאמר הא'כך קבלתו
אין להשיב עליו להכזיבו"
ההלק השני דינים שנאמר
בהםהלכה למשה מסיני ולא
נלמרו לאא מסברא ול4את
ממרה כגון רצועות שחורות
ואחר עשר יוםם שבין נרה

לנרה והרבה ביוצא בהן וגם

באלו אין חולק עליהם.
החלס השלישי דיניםם
שהוציאוםם על דרך סבר4ת
והקש ושאר למודים ונפלה
בם מחלוקת ביןהכמים רבים
lentiunt‏

/ חות

ſentiunt

ת
ם
0
ה
ו
של₪
ה
magnu‏
memor⸗‏
0 ץ
גס
האה
entesſta‏
0
rent. [‏
0
ו
מ0
Urſapien‏
lic hoe⸗‏
veir‏ ז
ו
ו
1
7
[32&82)
0
I‏ 46
*[\1\3־016,1
,1\6!'1)1]16
דו
ה
00 0
[אזוות
ה

881[&\18

י הונל
מהו
הא ה

הקדושג'ו

והמוממיכ
ב מחלו
'ו אישן
'קדא נמו
ה ו

מעה ו

ה ועס
ספר %‏

] מרל

הסו
באטר נח
החפש ה
סמו
'ו? ת,
TN‏
מקנים ‏
הגמורה וי;
אפטר ל
ככרא וה
וגלכשיאמ
אין להל ו
\'\װל;; 1
כ חלכת
נדו לא
ממרה כ
ואחר עע"
כולי ח
דק |
ק ו.

-

ſentiunt, vel duo vel plures. Sicuti in
univerſa Gemara invenies ipſos in diſ-

curſus rationem inquirere, quæ diſſi-

dentes in partes trahat, ſimiliter in ipſas
ratiocinationes, quas tueri laborant.
Ut quum paſſim dicunt, Cujms cauſa

diſſentiunt? hic Doctor hac ratione ſe-

cum rem reputat; alter alia. Lumen
magnum hac de re prolixè agitcom-
memorata præfatione זרעים‎ ; conſula-
tur locus.
Quarto genere decreta proponun-
tur, quæ ſingulorum ſeculorum ſapi-
entes ſtatuere, quo ſepem legi circum-
darent, eamque maceria veluti cinge-
rent. Hoc eſt Dei L. mandat. Lev.

18. 30. ל)‎ obſervabitis obſervationem

meam: addite obſervationem obſer-
vationi mex. Atque in his contingit,
ut ſapientes inter ſe diſſentiant: quum
hic hoc modo, hac de cauſa decernit:
alter verò alia de cauſa cum ipſo non

facit. .

Quinto genere continentur con-
ſuetudines & conſtitutiones, quarum
obſervationem introduxere Prophe-
tæ & Sapientes, cum in interdictis &
permiſſionibus, tum in judiciis pecuni-
2115= Ut quum dicunt, Moſes Iſraeèli
ordinavit: ſimiliter [0102 & Ezra, cæ-
terique. Nonne hæc מ1‎ libro Miſna-
joth ſive veterum conſtitutionum ſcri-
ptaleguntur? Eodem modo dicunt:
ſic ordinavit Hillel; ſic ordinavit Do-
minus Johannes filius Zachæi: atque
hujuſmodi ſunt plurima.
7 6. 6. Hæc ſunt conſtitutio-
num genera, אטף‎ Doct. noſter

43 הליכות עולם

ויחידים כאשר תמצ4ת בכל
הגמרא, שהםם חוקרים עלה
טעםם הסברא שהוא גורםם
מחלוקרת בין החולקיכם ו
והטענות אשר הם מהזיקים
באומרם בכל רבר' במאי קא
מפלגי מר סנר ומר סנר
והמאור הגדולד האריך בזה
בהקרמתת זרעיםם הנזכררת

החלק הרביעי הם הגזרות
שתיקנו החכמים בכל רור
ודור כדי לעשות סייג לתורה
ולגדור והוא צווי הש"
ושמרתם את משמרתי עשו
משמרת למשמרתי ולפעמים
תפול בהם המחלוקרת בין
ההכמים שזה גוזר כך מפני
כך וזרה לא יסכיםם עמו על
החלק החמישי הם ההנהגו'
והתקנות שהנהיגו הנביאים
והחכמיםם אם באיסור והתר
אם בריני ממונורת כאמרבם
משה תקן להםלישראל. וכן
יהושע ועזרא וזולתן הלא הם
עלספר המשנה הם כתובות '
וכן תקן הלל וכן תקן רבן
:;זוּן בן זכאי וכאלה רבורז

\ אלו הן חלקי הדיניםם
שכלל רבינו הקדוש בחבורו
ועשה מהכל ששרה סדריםם
זכר לדבר והירה אמונרת -

Sanctus ſyntagmate ſuo complexus eſt: atque 6 פטכגמומנס‎ ſex confe-

4 הלכות עולס‎ ;
cit claſſes, quarum rmdevrer 61 Eſai. עתיך חוסן. ישועות * הכמת‎
11.6. Eſt itaque? ך‎ firmitas 2 temporis ₪. ורצוא רעת יראת ה' היא‎
3 robur 4 ומ2 ומס‎ 5ſapere te 06 ואלוהן זרעים ימועד נשים"‎
Claſſes hæ ſunt: Semina; 76114 ; Mu- יוהסימן " ל נס'ט י וכל סרר‎
11665 ; Damna; Purificationes; Sancti- הלקלמסכחות רחלל,ם יוכל‎
tates. quarum ſignum eſt [0048 ז'מן‎
D11. Et author claſſes ſingulas in co-
dices & partes, & codices in capita diſ- המחוייבות בזרעי' ומסכיו‎
peſcuit. ₪ agit, * < ייא ' ברכות> פאה‎
.ך.‎ Prima claſſis 06 præceptis agit, , — — .
??םף‎ in ſeminibus oblornari dcent וֹפ -טס‎ 9 — 14 e r מ‎
jus 6001065 ſunt undecim: Preces; An- 7 ו חל;ך־/זב‎
gulus; Res dubia; Exceptitium; Sep- ךס;־ . ף %ז\' ום י‎
timus annus; Heterogenea; Decimæ ien. 55 ןיבמ'ו , השנ‎
primæ; Decimæ ſecundæ; Præputium; . עדיםם ומסכיותיו 'ב‎ -
Placenta; Primitiæ. שבת > עירובין - פסהיכם‎
Claſſis ſecunda, de ותתג‎ temporibus? ש”קלים ומא סוכהי ביצ‎
& feſtis, duodecim conſtat codicibus. ר'התעניורת מגלה - מועד‎
hi ſunt: Sabbathum; Miſcellanea; Pa- 2P* ſo
ſcha; Sicli; Dies expiationum; Taber- השלישי \ בדיני‎ ררסה‎
naculum; Ovum; Anni initium; Jeju- . חנשים ומככיותיו שבערה‎
nia; Liber Eſter; Feſtum parvvum; יבמות קרושין - כתוכורת‎
- 212109 tertia, jura mulieris continent, הסדר הרביעי בריני ממונות‎ -
diviſa in ſeptem codices. hi ſunt: Fra- ובמשפטי שבין אדם לחכירו‎
triæ; Sponſalia; Pacta dotalia; Divor- ומסכיותיו שמונה| המסכבתא‎
tia; בזס‎ ; Naziræus; Vxor declinans. "הראשונה נחלקת לשלשהת‎

ונקראורת בבותיקמאי מציעא :וֹוֹ־ג&וֹלז.,טס?? ?כ!וֹ־גט[ 0 : ;?:רװ»'(וֹץ) 121}11;5:).־1
בתרא - סנהררין * לותו אםס alisque juribus humanæ ſocietatis,‏

01005 0610 complectitur: quorum pri- היק‎ *
mus in tres (dui dicuntur porde) iubali- n nnny %:ר ו‎
viditur. ſingulorum nomma hæc ſunt. אכות . א‎
Porta prima; Porta media; Porta הסרר החמישי * 72 ' =סק‎ |
ſtrema; Synedrium; Plagæ; juramen- * הקרבנורז ומפכיות'!‎
cta; TFeſtimonia antiquorum; Docu- זבהים חולין מנחות בכורותי‎
menta; Idololatria; Patres. ערביןתמורה: מעילה כריתות‎
Claſſis quinta, de oblationum juribuas, פ?יר' מרות * קניב*‎
ת1‎ 6001095 undecim :.־6#\7151116\11‎ quino- #?:שח * האחרז‎

B‏ : זװמ
minibus‏

)1( הסרר הראשון במצורת

מפכתא לפרקיכסי

ה
0911311]?
ת.
את
ſuræ tem‏
ו
;י}';'!זװק א
llces. 9‏
ſa; Tabe‏
ca, Purit‏
ה
ſponentl‏
laborante‏
nuum lot‏
H‏ .6.8
י
poluit: cen‏
dicibus,‏
ת
0 ה
ו

ל.
1 066
ו ג)ג\»??
ף
ת. 4ו
הח
ה
1
ſerioribus‏
ו
dam ibrin‏
Drrceptor‏
n‏ את
ול "

חח
ת "
אלוהן !
זיקון ₪
יוהמן /
הלקלמס

ממכתו ו

() תיר
המחויינות
א' נונ
* תוומה
מי ר
לה ח
סוו
ונמכ
ט '/
קל'ס יו
ו התו
ש תי
הזרר
דשם \
נוח ק
ל ד
המרה
ונמפ
;מסװה*?
הראשון
לקדאות
וו. ,

, לו"

'XNy‏ אנו
הסוף
ל'וח
חס וו
לוחמ

שער ראשון פֶרק ב

minibus hiſce indigitantur: Sacrificia;
Prophana; Ferta; Primogenita; iſti-

matilones; Permutatio; Tranſgreſſio;

Exciſio animæ; Juge ſacrificium; Men-
ſuræ templi; Nidi.
Claſſis ſexta, de legibus immunditiei
& purificationis, duodecim habet 00-
dices. quorum hæc ſunt nomina: Va-
ſa; Tabernacula; Plaga lepræ; Juven-

ca.a; Purificationes; Aquarum recepta-

cula; Separatio propter menſtrua; Di-
ſponentia ad pollutionem; Gonorrhæa
laborantes; .1 inctus eodem die; Man-
nuum lotio; Petiolus.
6. 8. Hæ ſunt ſex iſtæ claſſes, quas

Doctor noſter ſanctus ordinatè com-
poſuit: certaque eſt ratio מו‎ ſingulis co-

dicibus, quare præcedentibus poſtpo-
nantur: quemadmodum Gemara mul-

- ₪51068 exponit, ut etiam magnum il-

lud lumen in commemorata præ fatione
זרער
6.9. Verba autem hujus Kibbi in‏ .
dictis Miſnajoth quantitate quidem‏
pauca ſunt, ſed qualitate multa: & in‏
Ermonis brevitate absque prolixitate‏

ulla, nulla dictio eſt ſuperflua: nec tra-

Ctatus de re nihili, ססם‎ ſermo 06 5

quæ non ſunt inſtituitur. Omnia ipſi ob

ingenii acumen perſpecta erant: at po-
ſterioribus illius verba fuere difficilia.
Quis ad cognitionis ipſius faſtigium
pertigit? quis aptam ejus diſpoſitionem
aſſequutus? Idcirco diſcipulorum cui-
dam librum componere viſum fuit, quo
præceptoris verba declararet, & ſup-
pleret, & has ejus literas in ipſo explica-
ret. Hoc 61 additamentum: י₪‎ 6. ad-

45

הסדר הששי.בריני טומארק
ומהרה ומסביותיו י"ב כליםם +

אהלות נגעיםי פרה טהרוהי.

מקואות ינרה י מכשירין.
זבין. טבול יום . ירים-עוקצים.
(ה)אלו הן שש סררי משנה
שחבר רבינו חקרוש u‏ —
נכונה . ויש מעם על כל=
מסכתא ומסכתא למה נשנית
לאחר שלפניה כמו שמפרש
הגמר4ק בהרברה מקומורז
וכמו שכתב המאור הגדולל
בפתיחרת זרעים . הנזכר י
(ט) והיו דברי רבי במשנה
מעטי הכמות ורבי האיכורת
ולוצר מלין מבלי אריכורת
אין בו מלהלבטלה . ולא ענין
ללא ענין. ולא דבר ללא דבר:
והיה הכל מבואר לו לרוחב
שבלו אך לבאים אהריו עמקו
רבריו מי ירר לסוף דעתו
ומי יבא ער תכונתו . לפיכך
ראה אחד מתלמידיו לחבר
ספר לגלות ולמלאות דברי
רבו ולבאר אותיותיו אלרק
בקרבו - והי:! התוספת+ת
וענינה תוספת על המשנרה
וגלוי מעמו*י וכן חברו רבי
חייא ורבי אושעיא ברייתות
אשר מדברי רבם נשמטות/
והוא שמם ברייתה חוץ
ממדרשו' של רבינו הקדוש
וכל הכא אחרי החבורה
הנכברת ההיא לא שם

לכו ומאודו אלא להתבונן
ditio‏

) וור ה . -
שערראשןפיקב . „
ברברי המשנרה כלד איש 1.\18־63:&:101611?־1\/11}7118111,&.1.112111 0 0
ואיש כפי הכמתו והשגרת ipſius. Ita R. Chija, & R. Oſchaja,‏
ידו עד שהגיע הזמן לרבינא Baraitoth Exotica congeſſere, quæ in‏
ורב אשי סוף האמוראיבם שתגעס præceptoris verbis prætermiſſa‏
האחרונים והתבודר : d. extra‏ י0 autem nomen Exotica‏ 1106
Doctoris noſtri ſancti explicationem 4‏
(י) רב אשי וראה בעצתו . ז 7 .
Et quicunque poſt illuſtre סוום‎ ſyntag- הנכונה לעשות 22 — אשר‎
ma 141 מס?ל\מג\'שם.}ם‎ 210 3??1104!\1%11: 929 R . עשו הךאשװום‎
animum viresque 0045 , quam זט‎ verba == ,
Miſnæ intelligerent, quisque quatenus C 55 . e
ſcientia viresque pertingerent-Adtem- — גה עמוקים‎ :
pora uſque Rab Inæ % Aſes, qui Ge- הכל בחכמתו ונפש רחבדק‎
maricorum magiſtrorum poſtremi אשר \ אתו וחכר :הגמראת‎
fuere. : אגרה דשמעתא סברא‎
G. 10. Itaque 1. Aſe ſolicitè rem ex- וכוון בו ד' דבריכס‎ (
pendit, æquumque cenſuit, ut per omnia — 2 *קרים ' הראשון לפרש‎
Veterum veſtigia ſequeretur. Quocirca טעמי המשנה כלליה ופרמיה‎
omnes opiniones, & animadverſiones וכ המשאתק ומתן שנפל=‎
601169 ו‎ è profundis puteis aquam hau- עליהיוטענת בל מפרש על"‎
riens: & ſapientia ſua, variaque cogni- הברו מאשר היו לנניו‎
סמסת‎ , quibus præditus 0126 , 0- וברורו י השני פסק רין עכ‎
mnia complexus eſt: adeo זט‎ ſtatutorum Sb אהר‎ תעד‎
deciſionem, liberas enarrationes lega- הנושאים והנותנים תנאיכם]‎
lium conſtitutionum, 86 conjecturas ואמוראים < השלישי גזרות‎
זתקנות שגעשו מאהר רבנו . . .. ם‎
2 - , "3- ואמדות.. נושאים) ממוף‎
lia tum ſpecialia, omnemque collatio- : מוסדים ומדות‎

nem quæ מו‎ pſa datur exponeret: : 6
nen mpuon tonesmutiias l. cum an- (י}ב) ראַץ ראוי לחשוב‎ 8
בהם שתועלתם מעוטוה / ס\טסס]פטוֹ}קוֹוֹםףןמםעססמזט],מזגתסן'ןןףוֹן‎
vivebant. Secundò, ut אבלל ה= רבי התועלות 6 פטן‎
ſecundum aliquam diſſidentium & כולליםם הידורז נפלאורת‎
conferentium ſententiam, cum Milſni- : ממעלה למטה‎
corum tum Gemaricorum. '1 ועשרה \ 2 אשי סםס‎ (2
ut ea proponeret decreta, & conſtitu- מהגמרצת שתי נוסחאורת‎

מהדוררק קמצת ומהדור4ת quæ poſt Doctorem noſtrum‏ ; סמס
ſanctum‏ | | :

ה
הת
ום
ſtione‏
nes‏
geret.‏

-
ו
magn‏
ה
1
ו?
Priorer
מול‎
0
cenſere
velderr
ה‎
ה‎
Gores
ף‎
י\\\\.:\\צ\'צ‎
66;(118]
0
אא‎

נונ
ואיש נ
ידו (ך י
וב א"
האחיג'
ת
הנכונה ‏
ש תי
הפגרות
שיו
הגל ע
אער א
אגרת ר
י
2
פמתמ
לד ומ
לה ץ
חגרו. מ
ונחחיית
וח א
הבןשאוּם 1
\אמװאוּם:
ת ע
הך\ח/'»'] /
וארות '

נם שז
גי. ך,טצ

7 570*

וה
" וק
וא ,
.
]

-. הלסיתאפלם . - 0 .
בתרא * אחת ארוכה ואחת -ץ₪), סטף)ט ſanctum 48 hunc authorem‏
קצררה כדרך כס" מחבר titudine animi eximium, factæ eſſent.‏
שמחבר וחוזר ומתקן חבורן -סי>6 Quartò, ut acutas & allegoricas‏
ומאריכו ומקצרו ונהתכם ſitiones eorum, qui optimas inſtitutio-‏
הגמרא: עליו אין virtutes morales protulerant, 40- d‏ & פס
וממנו אין לגרוע זולתי רבנן .. שהו0
סבוראי \ שעמרו \ אחרוין 65 מסת De his exiſtimandum‏ .0.12
הוסיפו בו קצת תוספרן 00 : exiguam eorum eſſe utilitatem‏

כגון ברשי: קרושין. ופרִיך ſummo 40 infimum continent.‏ ג magna‏

G. 13. Porrò D. Aſe duo Gemaræ drndapp רב אחאי וחיה זה‎

exemplaria compoſuit, zunXonatdklav . ומסברתם‎
priorem & poſteriorem: unam proli-
xam, alteram brevem: ſequutus omnes הפרס השני‎
authores, qui compoſitos à ſe 11005 re- /

cenſere ſolent emendando, addendo הן דורות הכמי‎ b& ("ר)‎
vel detrahendo. Atque סס‎ pacto המשנה > -מס‎
038;11&:3?\11].6611131'3; סט‎ ipſi 400076 vel- הדור `הךאשת שמעון‎
etrahere liceret nemini, niſi quod Do- > הצרי שי דורו‎
Ctores dicti Opinatores ſive Conjectorer, וצריק ואנ י אנמיינוםאיש‎
qui illam ſequuti ſunt, quædam 41006 - הדור. השני אנטיגנו‎ \
rint: quemadmodum ג‎ Sublimibus 46- סוכו ורְבִי אל עזר בן החרסום‎
cepimus. Ex. gr. initio eρ, At ob- : * ואנשי - דורם‎
הדור השלישי יוסי בן illorum tradi-‏ אס jicit D. 4602064 : quod‏
יועזר איש צררה יוחנן איש depromptum fuit.‏ סתסותוקס-5 tione‏
ירושליםם ואנשי דורכם- ,

הדור הרביעי יוחנן בן 1 ץ 9 4 0
מתתיה יהושע בן פרחירה -ש. שופ-
ונתאי הארבלי : ſunt ſecula ſapientum Miſnæ.‏ 2450 ז= 7

, Seculo primo vixit Simeonju- הדור החמושי חוני המענל‎
ſtus cum ſeculi ſui hominibus. ויהוררה בן מבאי ושמעון‎
Seculo ſecundo, Antigonus Sochæ- - בן שמח וזולתם‎
us, & Doctor Eleazar filius Harſumi, הדור השישי עקביה בן‎
cum ſeculi iſtius viris aliis. מהללאל ושמעיהואבטליון:‎
Seculo tertio , [08 118 Joszeri הדור השביעי שמאי והלל‎ |
Tſeradenſis, 86 filius ohannis זרבי יהורד בן בתיר4ת‎

Hlieroſolymitæ, cum ſeculiſui homini- ונהוניאת בן. הקנרק ואנשי‎

bus. 5 4 דךרם‎
Seculo

- - הלכבותשלש ר . 05
הדור השמינירבן גמליאל quarto, Joannes filius Mat-‏ 560010
הזקן ונחום h29‏ וזולתבט. thæi, Joſua flius Perahjæ, & Nathæus‏
הדור התשיעי רבן שמעון. ה ה Arbelenſis.‏
בן נמליאל ורבי ישמעאל בן Seculo quinto Honiscircularis, Ju‏
אלישע כהן גדול וזולתם ; Simeon flius Setahi,‏ , ואלג 1 das flius‏
הרור העשירי רבי. יוחנן . aliique. .RN‏
בז זכאי ורבי אליעזר בן יעקב Seculo ſexto, Akabias f. Mehaleelis,‏
So‏ ו 4 Schemaja & Abtalion.‏
הדור האחר עשר אלועום Seculo ſeptimo, Sammæus, Hillel,‏
בן הורכנוס ור' יהושע בן פגונות Judas f. Bethiræ- & Nohounia‏ .כז
0 אלעזר בן ער Hakanæ, cum ſeculi ſui hominibus.‏
ואנשי דורם - 7 octavo, Dominus Gamaliel‏ ס[ט560

ſenex 87 Nahum ſcriba, aliique. הדור חשניםם עשר רבי‎

טרפון ורבי עקיבטת | ובב, -3 Dominus Simeon‏ , סתסת Seculo‏
אלעזר בן עװ[,ה והרבר; 5 Gamalielis, & Doctor Iſmael‏ 145

1:;11]:81]8663)10;18 מ[!װס ];)וֹמ%[&ש‎ ):96]6115?. 0
Seculo decimo, Doctor Joannes f. ,
20 כ‎ Elicterf ה לס[‎ = reliqui הרור השלשה: עשר רב'‎
iſtius ætatis ſapientes.
tie undecimo, Eliezer fliuskiyr- . ורבן שמעון וחהכמי דורכם‎
cani, & Doctor Joſua fllius Hananiæ, הרור הארבערה עשר רבי‎
Doct. Eleazar חו‎ Arachi, & reliqui יהודה הנשיא הוא רבינו‎
iſtius ætatis. - |הקדוש ורבי ישמעאל בנוי‎
- 960010 duodecimo, Doctor Tar- של רי וץןםי יו".?#נ'ל"]'?"י וזולהנם‎
phon, D. Akiba, D. Eleazar f. Azariæ, הרבה והם הם סוף התנאיםי‎
aliique plurimi. (מיו) ואלו הן הכמי‎
Seculo decimo tertio, Doct. Meir, r. הומרא‎
Doctor Judas, Doct. Joſe, & Dominus הדור הראשון רבי הייאת‎
Simeon, cum reliquis iſtius ætatis ſa- ורבי אושעיא ולוי ובר קפרא‎

pientibus. ורבים זולתם.‎
Seculo decimo - סוצגטף‎ , D. Judas הדור השני רכי יוחנן וריש‎
princeps (is eſt Doctor noſter ſanctus) : לקוּש וחכמי דורבם‎

ורב,יהודה ורב נהמן ורבאקי quam plurimi. Hiipſi ſunt Miſni-‏ 214
ועולנת ואנשי דורם- corum poſtremi‏
הדור הרביעי רב הכדצת Sequentes ſunt ſapientes Ge-‏ .5ז.)
ורבה בר נחמני ורב = יוסַת maræ ſecundum ætatum ſeriem diſpo-‏
ורב ששת תולתםםז . - -
Primo‏ ,

| ש
/
“
<

6 מאיר ורכי יהודה ורבי „

6
00
י
9
1
40
ה שוס
0
5מ
%
-9
41
%
ג
1א
\110111111
0
] מל
70
Gemm‏
ול
זז%ןוֹטץ}ץ
ול
שו
}5”!7?!)1
binx:‏
ת
0
Mara.‏

2 פרק‎
Primo ſeculo vixerunt, Doct. Hija,
D. Oſchaja, Levi, & f. Kapparæ, cum
aliis multis. נפ לא‎
Seculo ſecundo, D. Johanes, & Reſch
Lakiſch, cum ætatis ſui ſapientibus.
Seculo tertio M. Houna, M. Judas,
M. Nahman, M. Aſe & Oula, atque
ejus ætatis homines.
Seculo quarto, M. Haſda, & Rab-

ba f. Nahmanis, M. Joſeph, & M.

Scheſchath cum cæterlis.
Secule quinto, Abæus & Kabba,
aliique plurimi.
Seculo סואס!‎ , M. Papa, M. Pepi,
M. Houna f. Doctoris אט)ס[‎ , 1. Je-
mar, 1. Zabid, & cæteri ætatis iſtius
homines.
Seculo ſeptimo, M. Cahna & Raf-
ram f. Papæ, item Amimar & Mar-
Zoutra, D. Aſe & Rab Ina: qui hunc
Gemaricorum ordinem claudunrt.
Signa iſtorum habes Pſal. 73. 1. Do-
gec ingreſſzis eſſem in ſanctuaria Dei, ani-
madver tiſſem finem iſtorum. Hic Jan-
Rtuaria M. Aſen deſignat: vox Hebræa

Animadvertiſſem ſignum continet Ra-

binæ: verba Finem iſtorum deſignant
finem authorum Gemaræ. Ab 16 &
ה1‎ iſtis abſoluta 46 obſignata fuit Ge-
mara.
SbS. 16. Poſtea ſequuti ſunt Domini
Sebotæi: qui alias conjecturas propo-
ſuerunt, quorumque; hæc ſunt nomi-
na: M. Aha, M. Gebiha, & M. Ahad-
boui, aliique plurimi.
5. 17. Deinde ſubſequuti fuere Sub-
limes, (q. dicas altiſſimos totius mun-

di) M.) udas Sublimis, D. noſter Na-

thanael, & D. noſter Hai, cum aliis multis.

72258 8

*

עו 1—

9-
הדור החמישי אביו ורבאת
וזולתש הרברק: ו
הרור הששי רב פפא ורב
פפי ורב הונא בוירה דר
יהושוע ורב יימר ורב זביד
ואנשי דורמשי . -

הדור השביעי רב כהנצע.

. ורפרכס בר פפא ואמימר ומר
זוטרא ורב אשי ורבינצת והם
סוף הוראדה - וסימניך עד
\ אבנֶת אל מקרשי אל אכינה
לאהריתבס. מקדשי סימלרב
אשי אבינה סימן לרפינצת -
לאחריתם אחרית האמוראיםם.
ומהם ובהם נסתםם ונחתכם
הגמראת .

(יז) אחריהם עמדו רבנן
סכוראי ואלרה שמותםם רב
אהא ורכ גכיהה ורכ אחדבוי
והרבה זולתכם .

(יח) ואחרי רבנן סכוראי
עמרו הנאונים גאוני עולנם
רב יהודה נאון ורביני נתנאל
ורבינו האיי ואהרים הרברה
ואה"יהם פכל" דור והגר

הכמ" ונכונים וירועי'ז'צל >

(ים) ושלשלרת הקבלרק
מההנאים והאמוראים איש
מפי איש הל4ת היא כתובודה
עלח ספר הישר להרמ'בם
בפתיחת. חכורו הגדולל >

G . 18. Dein-

50
6. 18. Denique; ſingulis ſeculis ſub-
ſequuti ſunt ſapientes, intelligentes, re-
rumque periti, quorum celebretur
memoria.
6.19- Sed ſucceſſionis ſeries, qua
cum Miſnici, tum Gemarici alii ו4‎
aliis ſua excepere, annon conſignata
eſt libro retti D. M. 1. Maimonis in
præfatione ſyntagmatis ſui magni.
0 4 ץ ע‎

6. 0
E ſapientum epithetis, quorum
D nomina non exprimuntur.
Quum occurrit Ali dicunt, de-
ſignatur D. Meir: quum verd inveni-
tur, Junt qui dicant, denotatur D. Na-
than. Ethæc ipſis epitheta impoſuere
ropter factum illud, quod ſub finem
הוריות‎ legitur: ſcilicet quia D. 31-
meonis f. Gamalielis, qui princeps erat
Iſraelis, famam lædere & laudes eripe-

re conati ſunt. Idcirco hac eos pœna [

mulctarunt, ne ulla doctrina ex ipſis
nomen haberet: quapropter decreve-
runt, ut pro D. Meir diceretur, Alii:
& pro D. Nathan, Junt qui affirment.
6.21. Magiſtro autem meo ſapien-
₪₪ illi (quem cuſtodiat Deus miſericors
& liberet) hoc generale pronuntiatum
diſhcultatem movebat inſolubilem-
Siquidem multis locis invenitur, ut
quum legitur Ali, D. Meir unà ſimul

in eadem Baraita nominetur. ſicut C.

apud ver-‏ ו cap. Tres qui‏ ברכות
ba, Quinam ſunt idiotæ? ubi legimus‏

Diſſentiunt alii & D. Meir: & ſimiliter

locis 41 Deinde מ‎ ſive Ba-

הליכות עולם .

הפרק השלישי

לב) בבימי = ההכמיכט
אשר לות נקנו בשמורז
אחרי" אומריםם רבי מאיר !
יא רבי נחן: והעלו להכם
אלו חשמות משום מעשרה
שהיה בסוף הוריות שבקשו
לול ולעקור כבורו של<
רשב'גנשיא ישראל וקנסינהו
דלא לימרו ‏ שמעתת:ת.
משמיהו . ואסיקו לרבי
מאיר אחריםם . ולרבי. נתן
%\\א. 3 ל+ .
(כא) והיה קשה למורי
ההכם נר" על זרז הכלל:
קושיא נצחת שהרי נמצנה
בהרבה מקומות רתני אחרים
ורבי מאירגבי הדריבבריתא
אחת בברכור פרק שלשה

רפליגי אחריםם ורבי מאיר
וכו במקומות אחרים. אחר
כך מצאתי בבריתות שאומר
שכשהיה רים אומר רבריו
בשם אלישע בו אבויה אשר
בשם אחר יכונה אז היו
אומרים עליו אחרים אומרים
והתוספות כתבו הך אחרים
אין זה ריים. והכי נמי איכצת
|טובא יא שאינו רבי נתן* -
(כב) כ מקום .שאתה
מוצ משום 'רבי ישמעאל=
אמר תלמיר אחד לפני. רבי
עקיבאת מוכח .
raitoth‏

שאכלוגבי איוה עם האר

8
ת
את
ת
0
0
ה
damen‏
240
ram D‏
7
שס
2
הה
| וו6
וו
8
4
שוו

."

ו
1

ם
אשר
אח""
"אֶ
וו
ו
לל
עע
א
משמיי
מאך
\”אָ
2
הונ
לשא
כהרנך
ש
אז ,
שאכלו
נל
ו נ

הקמ

יד
י
אלמךוֹס
י

את

כ
א
;ימר ו
ג
ו

Papa Samuelis.

- 66 ומוק‎ f. Rahbæ.

| שער ראשן פרק ג‎ = | 7
raitoth reperi quod 0104018 , quando- דערובין. שהוא‎ (0)
cunque D. Meir ſua verbaprofert no- — ε רבי מאיתה אשר שמש‎
mine Eliſæi f. Aboujæ, qui cognomi- הררין‎ 1 . e שניהם‎
natur Alius; tum hæc 06 60 reperiri, יכא דראיכ 4ת הרני‎ ,
Alii dicunt: ſed additamenta 6מטסום‎ hic ́””c
Ali non eſt D. M Meir. Ita (כר) לפני הכמיםם הכם זאוומום‎
ſæpius occurrit, Sunt qui dicant: cum שמעון בן עזאי ושמעון בן‎
tamen .כ1‎ Nathan מסת‎ deſignetur. — ¹) . —
6.22. Vbicunque reperis, Nomine דמא הק הסד ו ם‎
D. Vinaelie diſcipulus הוש‎ dixit co- (כה) רבותינו שבארץ‎
ram D. Akiba; confirmatur cap. - ישראל" רבי אחנת רבותינו‎
ערובי".700)‎ eum 646 D. Meirum, qui - טבבכל רב ושמואלל‎
utrique in ſchola miniſtravit. . שבבבל‎
6.2%. ים -061 סנהדרין-1.000.ק04‎ ₪5 en |
tur, ubicunque reperitur, Qui 77 יכה לפני חכמים‎
coram ſapientibus, hos eſſe Simeonem וי מרב‎
+ AzZi, Simeonemf. Zomæ, Annam.
Ægyptium, & Ananiaam. (כז) דייני גולה י‎
6. 24- Doctores noſtri qui ſunt in ₪- שראל‎ 4
ra Iſraeliæ, deſignant D. Aham. (וכח) דיינא ארץ ישראל‎
6- 25. Magiſtri noſtri in Babylonia, רבי אמי ורב אטיי‎
deſignant Rabum & Samuelem.

וכט) רייני רסורגת רב Diſcenter coram ſapientibur,‏ .6.26

invenitur quum Levi, qui ג‎ Rabo הונא ורבי יצחק . -מ1‎

ſtitutus fuit, indigitatur.
6. 27. 1009008 captivitatis, 06 Kar- דייני דפובס בדית4ת‎

G. 28. Iudices terræ Iraelis, ſunt D. רייני דנהרדע4ת‎ ()

: Ami & M. Aſe. V : רב אחא בר מניומי‎

6. 29. Iudices Souræ, M. Houna, 6

D. Iſaac. סבי דסוראת רב‎ - :
6. 30. Iudices Phoumbedithæ, M. 2 ה?.נלאַבן)רב ,,?;רא‎

3r. Iudices Nahardez, M-Aha f. סבי דפוכם ברית4‎ (35)

Manjumæ.

6- 32. Jeniores wuræ, M. Houna & . עינא ואבימי בני רחברק‎

Mag. Haſda. אג‎ )
5%33 Seniorer Phoumbedithæ, Ena Rm 891 ה‎
> רבהיורבחמסת ו. ה.‎

Ce-‏ .34 .9 2 ג)

הליכות. עולס. .

§. 34. Gemarici Phoumbeditha, Rab- כלה) אמוראי דנהררעא‎ : .

H. 35. Gemarici Nehardeæz , M.
Hama. 4
66 Dicunt familiares Rabi idem
eſt ac 4 dicatur M. Hammenouna.

(לך) אמרי בני רבי רב
המנונא + ל.

ſeremias.
, 6. 38. 7 de ipſo in Occidente, > ירמיה‎
-כז‎ Hanina- להתיש בה. . שול‎
) ..פן‎ Mirrunt inde, D. Fliezer. (לח) זמרו עליובמ יב3‎
6. 40. Gnai, M. Joſeph. רבי חנינא - י‎

.1 Eradicans monter, R abba ſo- 2
cius ipſius. 5 hinc hujusmodi epi- (לט) שלהו מתכם רבי‎ ,
theta aſſequuti, quod M. Joſeph con- .. אליעזר‎
ſtitutionum ſive Rhaork am Perku
eſſet, ut eas eo modo, quo in dinaitra- (מא)סיני הואת רב יוסת‎
ditæ crant cognofearer; Kalb ערקואַ ה= רברע אברג .. סוסו‎
acutus & fubtilis ונקראו כן לפי שרב יוסף היה ט‎

4A2. Parvus aduſtus crure, is eſt D.
Zaga imdheue nomen habet, quod in בקי במשניורז .כנתינתםם‎

מסיני - ורבדה הירח חריף - accenlſa fornace ſui experimentum‏
ןמפךלפל - ceêret, num in ſe an bam aler gnis‏
שו + : - 120060163 016 quodam‏ 0060 ). תחס
(מב ) קטינצת חריך שקי * 5טן6 crura‏ ס&מװ:]מןן]ג%שמב' 1%(6.;7?#11»1
הוא רבי זיראת * ונקרגת כן fuere: atque; hac de cauſa hoc‏ 200112
לפי שהירה בורק את עצמן ili nomen impoſuere. Parvus autem‏
בכבשן שכ־לי אש אי שלמצת Zera brevi erat ſta-‏ .1 גנטף, dicebatur‏
בירה \ אור שלל גהינםם > tura: quemadmodum legimus Cod.‏
יומא הר יהבו — רבנן cap. Qui conducit.‏ מצע"
עינייהו ואיחריכו | שקירק לא ו ו a3. Kala‏ (
ומהאי טעמא אסיקו ליןך- - = ſcribitur abſque dages ter*‏
האי שמא. in N‏ הה מום Rabba ſocius M. ſoſephi‏
זירא איש קצר הוה כראותא " \ 15 80000 ב & fne,‏
במציעא פרק השוכר ו bæ præceptor ſuit ( & ſicuti 6 multis‏
י - Gemaræ locis nan⸗ Abæi nomen‏
- י נס 1 atur autem‏ ץ era Nahmani.)‏
”(ס?(וֹס)סרכא חכירו של אכ" -₪ Abæus, quia ſui præceptoris pater‏

-

Nahm
10
שף[ט?‎
וה‎
men,
ו‎
06
At 0
ת‎
ף‎
7
erat,
ת‎
ת‎
Jarchi
ex א‎
Coc. t
א‎
00
[
סג‎
חמות‎
ול‎
ה‎
7
א₪‎
ת‎
ש‎

ף
-
י
Keti⸗‏
7
erz‏ 0
4

[

וו

ל

המו

0
ונית

ל

כ ח

ל

ל

מא
על;*/ר |
וֹני:;,ראן
נ ג
סוו .
לולו

יו
חא 97
לו ט
ננמ י
טה :
'מא ן
עניחי
% איץ
נמצשאכ

.

ו

cebatur Nahmani: nam Rabba erat f.

Nahmanis, qui in Gemara celebris eſt.
Itaque ob patris ſui gloxiam, ne diſci-
pulum nomine ejus vocaret, etiam ho-
mini extraneo qui idem habebat no-
men, nomen mutavit, ipſique Abæi
cognomen indidit: hoc obſcurè indi-
cans ejus & patris nomen 10001 616
At quidam contrarium aſſerunt: pri-
marium nomen fuiſſe Abæum; ; 04
quia Rabba flius Nahmanis eum in
familia ſua educaverat, & legem docu-
erat, quod pupillus eſſet; inſigne קו‎
nomen indidiſſe, ſc. Nahmani, quod
fuerat nomen patris. 06 explicat D. S.
Jarchi C. Rabba is erat D. Hijæ
ex fratre nepos: ſicuti legitur cap. 1.
פסחים.00י)‎ . Præcipuum nomen fuit
Aba: at ג‎ diſcipulis dicebatur Rab; ג‎
Doctore Hija verò, Filins ducis mei, fer-
mè 40 ſi diceretur, filius principis: ex
illo Satrapæ & duces. Ipſe autem D.
Hijam nuncupabat Habibi: 0 ſi dice-
retur, qui mihi מו‎ pretio es & dilectus,
aut patruus meus: nam Chaldæo Pa-
tuus ejns redditur frater patris eus;
ſed abſorptæ ſunt literæ quædam (ſc.
duplex & &c.) tantum ad contractio-
nem, pro more in abbreviando rece-
pto.
6. 44- Samuel dictus fuit Arjochus:
quia מ1‎ juribus ipſius ſententia præva-
lebat; & Arjochus re gis etat nomen,
regni autem jus revera jus cenſetur.
Si etiam velis, quia legimus Gen. 14.
1 . Arjochus rex Ellaſaris: . 0. Samuel
rex erat in ſingulis ſententiis; ſi inter-
dicta excipias- ubi ſecundum ipſius
G 3

7 שער ראשון פרק ג'

ב"אלף בלא דגשות היבירז:
ורברה חכרו של" רב יוסף
כתוב בה'א ברגשות הבייית:
והוא רבו של אביי ושל רבא
ושם אביי נחמני כידוע
בהרבה מקומו' בגמרא ונקרא
אביי לפי שהירה שםם אבי
רבו נחמני והוא רבדה בר
נחמני המפורסםם |בגמרנת
ומפני כבוד אביו של4ת
לקרותו בשמו ואפילו לארֶם
אחר ששמו כשמו החליף
לו שמו וקראו בזרה הכינוי
אביי רֶמז ששמו כשם אביו '
ו'א להפך דעיקרשמו אביי
הוה ועל שם שגרלו רברק
בר נחמני בתוך ביתו ולמדו
תורהו שהיוה יתוכם השיאו
את שמו נחמני עלד שכם
אביו וכן פר/שי בגיטין ; רבה
בר אחוה דרבי חייא דאיהו
בר! אחתירה ררבי חייא
כראיתא פרקא קמא דפסחים
ועיקרשמו אבא ותלמידיו
קורין לו רב ורבי חייאקורא
לו בר פחתי בלומר בן נשיא
מלשוןהאחשדרפנים והפחו'
והוא הירה קורא לר' חייא
חביבי כלומר יקירי ואוהבי
או דודי תרגוכם דורו אה
אבוהי והבליעו אותיור1 אך
למחסור כמנהגם בקצור .

(מר)שמואל היו קורין לו

אריוך על שם שהלכה כמותו
ſenten-‏

4 , וו ערלם‎
ſententiam ritus non obtinet, quemad- היה ודינא‎ ͤn ;%?גנמ,נ | = בדיני: ואריוך‎
modum, favente Deo, docebo. 1090- דמלכותאת דינא < אי נמי‎
que; dictus idem fuit, fractura Regis. משובם דכתיב אריוך מלך‎ . ?
- 6.45. 11010 S. moris erat ut M. Jju- וֹ(&מ . אלסר כלומר שמואל היך‎
dam diſcipulum ſuum vocaret Scheni- מלך בכולהו מילי אלנת‎ 0.
nam (Cod. כתובות‎ cap. 244 :* באיסור דלירת. הלכתצת‎ 4
alibi ſæpius) ac ! 8 ſapientem ma- כוותירה כמו שאני - עתיר‎ | %11]1\1)1(
ni acuminis. 0
2 6. 46. Vbi ſimpliciter occurrit M. „ ;ז%צ ; וץ*ה ןכז היוקורין‎ ?0}\\?
Tudas, intelligitur NI Judas n. Magi- כא‎ - , %);:
ItriEzechielis: וסט‎ ſimpliciter ſvepræ- מה) וש מ!וֹאל הוד ווס‎ ,
ciſe Kabla⸗ Rabbaf Nahmanis. Vbi הדה הלהל‎ , u⸗
præciſè M. Nahman, אס‎ ſententia D. ו הדה‎ 0
S. Jarchi גיטין תו‎ cap. 4 libellus re- שיננאי בכתובות פרק נערה‎ 4
pudii, intelligitur M. Nahman 6 Iſaaci: ) - וכן בדרבה מקומות‎ | 1
. 78 in additamentis, M. Nahmanf. [4- שיננה הכס מהורר: כלרב‎ 0
cobi eſſe dicitur. Qui rationum funda- ם .. סתח‎
mentum hac in re examinare, , אקןט6‎ ( ”ÿMBVd ת‎
inſpiciat additamenta in locum cita- ק ס (מן) סתם הוא רב יהודה‎
tum: non enim hic locus, ut plura ad- ברידק דרב יחזקאל וכל=‎ ַ 5.3;
dantur, permittit. 2 0
6. 47. M. Houna eſt diſcipulus Sa- An re wee an נ‎
muelis; ſicut paſſim in Gemara pervul- ת רב נחמן. בר יצחק לרער]‎
gatum eſt. Eſt & alius M. Houna, ב בניזטוז ו כ% ו‎ 0
nempe Samuelis præceptor: quod his = | ו‎ mum
diſcitur verbis Cod. πcap. 1· Quæ- חס ולרעת ותןםפװ';? הוא רב‎
שק‎ Samuel?à M. Houna, Vnde oecupa- ם נחמן בר עקב והרוצרה‎
to in ſandtis liquet, illud eſſe vitiatutmn. לעמור על עיקר ראיותיהן‎ .
Sic alibi. - ו בזה יעיין שםם בתוספורת‎
69 Quum verò dĩcitur )24704 ſan- לת וכאן אין ומקום‎
Rus, intelligitur D. Simeon f. Mena- Dl
ſæ, & D. Joſe f. Meſchullami: qui את | (כ) רבהונא הוא תלמירן -ו‎
tæ ſuæ partem tertiam legi, tertiam - של" שמואלה. כמפורםר‎ %
סג\ףגמ%\)%;\כ\};ססצץװ'‎ tertiam operæ im- ת(?;: בהרבה מקומור] בגמר. ה‎
pendebant. . 4
. 6- 49. Per Flios ſanctorum denota- שהו7‎ Be, 2 Pa
tur D. Menahem f. Simonis. At qua- מע פרקא קמא‎ W

;־וֹ:זוּ]:לין בעא מינירה שמואל 40] hoc nomine venit, ſe. Filii‏ סיו

ראשון פרק גו
quidem 0 pecuniæ‏ סת rum? Quod‏
imaginem oculos conjiceret: uti vide-‏
eſt Cod. de Idolol.‏ סץ
6 50. Vbicunque legitur, docet M.
Saphra verbis unius ex familiaribus
Ribbi: unas iſte eſt, qui inter ejus 5
dotibus excellebat. Ar quis ille? Do-
minus Camaliel. D. Iudas princepe, eſt
D. noſter ſanctus, qui Miſnajoth com-
poſuit. Eſt & alius judas princeps, ſed
%ס‎ authoribus Gemaræ: uti Cod. de

Idolol. oſtenditur cap. Non conſtituunt.

6.61. Pronunciant ſapientes L. M.
Magiſtro Döctor major eſt, Doctore Do-
minns, at Domini titulo praſtat nomen
proprium. Vt Simeon juſtus, Schema-
ja, & Abtalion, qui ſic excellentiæ cau-
ſa ſuis tantum nominibus veniunt:que-
madmodum etiam Prophetis titulos
non præmittunt.
6.52. Semper Magiſter & Præce-

ptor de iis accipiuntur, qui è Babylonia
gradum acceperunt: uti quoties occur-

rit Doctor, 06 ס6‎ qui in terra Iſraèl,
eſt promotus. Nam in Canaane ma-
nuum impoſitio idoneos reddit, ut 0
pœnalibus juribus decernat: quos Do-
ctores vocant. Nam ſcriptum eſt Ex

Od. 22. 9. Ad ipſos magiſtratus venito

negotium amborum: at non eſt ullus ma-
giſtratus niſi qui judiciorum peritus
manuum impoſitione gradum ade-
ptus eſt, uti 8 Sanedrin liquet. Hinc
eſt, quod mults Gemaræ 10615 repe-
rias, M. Zera, & D. Zera: cujus 6
eſt explicatio Cod. )D? מזט6,‎ an-
tequam ח1‎ terram Iſraelis aſcendiſſet,

dictum fuiſſe M. Zeram; at poſtquam

58 שער
מרב הונא מנין לטתעסק
בקרשיםם שהוא פסול וכן
במקומות אחרים . - \

(מח) קהלא קריש הכם
רבי שמעון בן מנסיא ורבי
יוסי בן משלכם | שהיו
משלשיםם, ימותםז שליש
בתורה שליש בתפלה שליש
במלאכה .

< \ (ממ) בנן של" קירושין '
הוא רבי מנחכם בר סימון
ואמאי קרו לירה בנן שלה
קירושין דלא הוא מסתכל
אפילו בצורתה דזוזיכדאיתא
בעבורת אלילים.

00 כל היכא ראיכא תני
ברספרא משום הד רבי רבי
הר המיוחר בבניו ומאי ניהו
רבן גמלאילל . רבי יהורוה.
נשיאה הוא רבינו הקדוש
שחבר המשנרה | ואיכא
אחרינא רבי יהורה נשיאה
ואמורא הוה כרמוכה בעבור'
אלילים פרק איןמעמירין -

(נא) אמרו ז'ל גדולמרב
רבי. וגדול מר' רבן -ונדול
מרבן שמו. כמו שמעון
הצדיק שמעירה ואבמליון
שנקרא כן מרוב מעלתכם
בדרך הנביאים שאין מכנין
אותם .
(נב) כל רב ומר מבבלל.
60

הלכות עולם | 66

ed perveniſſet, poſt manuum impoſi וכל רבי מארץ 'שראל"‎
נתסתסה‎ vocatum paſſim Doctorem ו שבארץ ישראלד הון‎
Zeram. - י לדוז דיני קנסות‎
6. 53. Cæterum de ſapientibus Miſ- y M⸗- m
næ nullibi invenimus ‚quenquam Ma- ןל . יבא דבר שניהב=‎
ו‎ dictum fuiſ- gsw ';;?ךי; א י‎
8 אין וים‎

Fe M. Mari dicebatur f. Rachelæ. 6
Samuelis erat filia, eamque captivam ומ וסמך כדאיתא בסנהררין‎
in uxorem duxerat alienigena 5806 חהו שתמצא בגמראבהרבה‎

מקומות רב זיראו ורבי זירא poſtea proſelytus nomen (ipſi Iſſour-‏
ומפרשים בכתובות שקורם -טת giora.) cum 0 M. Marim ante‏
- שעלה לאךץ וישראל" היו concepiſſet, honoris, cauſa à ma-‏ 59 סק
קורין לו ”בר זירצת ולאחר . tre filum omnes cognominanmnn.‏
. : 0 גוטסס.
שעלרק ונסמך נקרא רבי Quum ]6 commemora-‏ .1 6

na, intelligitur D. Meir; præ-‏ 2\/]1:־1:111
הוזראי ק : 1

ciſè Additio D. Nehemias; præciſè
Narratio (ſive Lev. exp.) D. Judas; .
(1ג) ולא מצינו בהכמי præciſè Narrationes (NQum. &c.) D.‏
המשנה מי שנקרא רבומר.

Iſmael; 5 .כן‎ Akibæ men-
ר מרי כר רחלבת שמואל סף 8 tem exprimebant, quod‏
diſcipuli. Hujusmodi abſolutè & præ- ! היתה ונשבית ונשאה נכ‎
ciſe proponuntur: quia Ribbi Miſnam ונתגייר ושמיה איסור ניורא‎
abſolute & præciſe ſecundum iſtorum ורכ מארי הורתו שלז‎
ſententiam proſerre ſolet. Attamen בקרושרה היתרה ומהמ‎
rum ſententiam abſolutaà Miſchna ex-
rimi ſtatuat: quemadmodum dicitur 3α ותניתיו‎
Poa. מג לה‎ , Hæc י1‎ Menahem f. D. dabiß
מאיר ר ₪ Ioſer verba ſunt Miſehna abſoluta:‏
נחמירה יסתםז ספרא רבו .

alibi paſſim ſimilia.
6. 55 Quoties D. Ioſua ſimpliciter יהודרה. סתם ספרי רבי‎
is eſt D. Joſua C. Ananiæ: D. Eliever ןכרלהו אליבא‎ . Onyp:
ſimpliciter, D. Eliezer f. Hircani. D. דרבי עקיבא משוםם דכולהן‎
Iudas præciſe, is D. Judas f. Elaæxi. D. תלמידייהו וסתמרן‎
Gmeon præciſe, is D. Simeon f. Johæi. דרבי הוה רגילט למסתבו‎

Iohannes ſacerdos maximus, is *1- אדעתייהו דהגי' אבל זימנון‎

tathiæ, qui Macabæi fliorumque tem- דקיסו ליר; לגמרא שיש‎

poribus vixit. 1. 4 7 Clavitü; D.
Akiba erat filius, ; dictus quia D. — &?;%;%ת יבסחמןפ על‎

0](58\06!

מו
וקר
האל
א
וכ
והו
חמ
מר
לה
1
ור
ווא.

0
המשנת
י
תה
ול-
ווכ ע
נקוש

07
מטי".
למיו
י
מ

habemus in pio quodam, denotatur D.

2 שער ראשון פרק ג

Akiba calvus erat: quemadmodum 06 אחרים כדאמרינן במגלדה‎
סס‎ teſtatur D. Eleazar . ז דברי רבי מנחם ברכי -מוסס, אג2.‎
nes Iſraè lis ſapientes coram me ſuntin- יוסי סתימתאה וכיוצנן בו‎
ſtar putaminis allii cujusdam, hoc cal- * במכומות אחרים‎
סץ‎ excepto. .

ונה) בל רבי והושע Quoties occurrit, Exemplum‏ .6.56

: 7 . תכ האמוד \ במשנוה‎
Judas 6 Elaæi D. Meir, is eſt D. Neho- . וה‎
ræus: qui iſtis nominibus cognomina- ; הוא רבי יהושע בן חננ'ו‎

רבי אליעזר סתכם הוא רבי nominibus cogn‏ א dul‏
tus fuit, quia ſapientibus in ritibus fa- .‏
הלו עזר בן הורקנוס * )2 alias nomen‏ סגכוֹסע%»?%־:]ץ 11:166111 0 cem‏
+הורה סתם הוא רבי יהו 77 .1 erat D. Nehemias: ut dicitur cap.‏
בן אלעאיי רבי שמעון סתם ערובי
הוא רבי שמעון בן יוהאי י ₪ סאצק Omnis D. Eleazar‏ .57 .9
יוחגן כהן גדול הואת יוחנן -6111908 commemoratus in Gemarais‏
בן מתתירז שהירה בימי Eleazar f. Pedathi.‏
חשמונאי ובניוי רבי יהושע — 2
בן קרחה בנו שלל רני 11 TRACTATUS‏
עקיבא היה ונקר4א כן לפ' formulis Gemaræ: quem in duo·‏ 196
שרבי עקיבא קרה היה כמו diſtinxi capita.‏
שאמר עליו רבי אלעזר בן

Prima capite docentur vocer ac phraſer, עזריה בלל חכמי ישראלל‎

guæ in Gemaraæ paragraphis occurrunt PR לבפני ב־קלוּפת השוכם‎

diverſe. .
Capite ſecundo exhibetur conſuetudo ac m מ הום‎
70000 legitimè objiciendi, & ritè :0- (נו; כלר= מעשה בהסיד‎
dinatè de ושללס‎ in Talmude conferendi, אחד הו רבי יהוררה בר‎

denique rem propoſitam pertractandi-
atque 06 ſingulis huc pertinentibus om- אלעאי רבי מאיר הואת ר‎

נהוראי שהיה מאיר ומזהיר . 5
בני חכמים בהלכה ושמו nia verba aptè diſpoſita ſunt.‏
רבינהמיא כראיתא בערובין CADVr A.‏
58 : \ 0

עז) כל רבי אלעזר סתם. .. ל
Voties hæc occurrunt, Excipi-‏
Q unt, Opponunt iſtud, Imi. האמור בגמרצק הוא רב'‎
gnat, Diſputamus, denotatur אלעזר בן פרתי‎
objectio, ſed cum differentia quadam.

7 מ

0 . | הליכות עולם‎
6- 59. Quia exceptionis ſve confu- שער השני...‎

tationis vocabulum quadrat, cum ob-
jiciens adverſus Gemaricum Docto- vrnpen בדרכי הגמרא‎

per Miſnicam aut Exoti-‏ זוטו
rem excClpit pe XOtI 2 „2,‏

cam doctrinam: nam Gemaricus Do-
7 contra Miſnicum venire מסם‎ po- „„rloy קפלק הל?סון כסול?ת קענות‎
teſt. verum exceptionis vocabulum
etiam invenitur, 1קם‎ ex ipſa Scriptura + 9סל בסוגיות הְנור? מוכות‎
contra Miſnicum Doctorem objicitur.
Ex gr. Cod. de Idolol cap. Non conſti- הפלק פשני בלגילות קפיות ע ככונס‎
zunt, in controverſia 1. 81 &
Magiſtrorum, Excipiunt, at dixit Mo-

ווספר ופתכו בסקוכם ומונסיו. ולוב?יו

וכל עכיכיו דבל דבול על 6ופכיו - manus noſtras‏ מ1 etiam tu‏ -סז ſes Ex‏

dabis, &c. ſimiliterque aliis locis.
6.60. Porrò vox Opponendi locum ,
habet, ubi פנטף‎ difficultatem movet & Z הרא‎
profert conſtitutiones Miſnicas & Ex- ינח) כ מתיבי. ורמינהו‎

ומתקיף והוינן לשוןקושוא הוהו הפלקקס oticas, quæ ſele mutuo‏
הם אלא שהם מתחלפים .

pariterque אסץ‎ iſta quadrat, quum
Scriptura Scripturæ opponkeur ubi
dicunt, Opponunt Kripturas alteram
alteri idque; multis locis. 8 en עם) בענין‎
0 Impugnandi vocabu- .שייך בשהמקשה משיב ע‎
Ium quadrat, ubi Gemarici Doctores האמורא מכח משנוה או‎
alter alterum ingenioſa inventione & בריתא כי האמורא אין לו‎
conjectura communi impugnant 50 כח לחלוק על התנא ומצינו‎
carpunt; non autem virtute ipſius Miſ- לשון תיובתא על התנא מן‎
næ, aut Baraitæ, ſive exoticæ doctrinæ. אין‎ E הפסוק' בע"א‎

Similis eſt ſigniſcatio 85 Infringit, מעמ”ריןכמחלרקח ר' אלעזר‎

& Traducit, quæ multis locis inveni- ורכנן + מתיבי ויאמר משרק‎
mr. Ex gr. Infringit Magiſter 4040 גם אתה תתן בידינו וג ובן‎

capite, ,7 calceum exuit: & capite, במקומות אדורים - ש‎
Non conſtituunt, Illud 2 Doctor 2 0
Abhou: verum enim verò ob ſermonis duropu/ (ס)‎
diverſitatem, & peregrinitatem, quia יתורז‎ .2
talis in Gemaricorum Rab ם1‎ & 7 1 . emn
Aſis ſyntagmate non invenitur, ferunt . ; שננת‎ „ Er
quidam hos Magiſtros, M. Ahæum 5 ' כיא 4 קש‎

אם
עס

ג
funt.‏
0
מו
comp‏
ſcripl‏
6ו
וו
וק
ך
0
6ס
1t. §‏
ה
nemo‏
ת
סל
ו
ו
ה
\אָנ\\סצ
את
א 0
א
וו
ת
את
ו
ף
ו
ל
00
וק
.
מו
Arer‏

ג ל

ו ה
ו ת

ל י
1

₪
חס א

0
N‏
חא
לד
en‏ 1
הפמוק
ל\וֹכ\י\';
ע
גס אתן
נקמו

ל
שש
סותו-
ת

2 שער ראשון פרק ג

6 160 ;616 מסת Abhou Gemaricos‏ .כז
Diſputatoribus quoſdam, qui addi-‏ .כז
tamenta quædam Gemaræ inſerue-‏
-ס+ נסט קדוש' runt. Sicuti initio Cod.‏
ta Gemara uſque ad hæc, Atiſtud de ar-‏
gento unde nobis conſtat, eorum verba‏
complectitur, qui additamenta con-‏
ſcripſere: quemadmodum Dei auxilio‏
præcedentis tractatus cap. primo me-‏
mini. Invenire etiam eſt verbum Im-‏
pugnat de eo, qui neminem impugnat‏
ſeipſo Miſnæ‏ מו præter ſeipſum: qui‏
verba demiratur, quæ veriſſima agno-‏
ſcit; ſed miratur quæ ratio ſubeſſe que-‏
at. Sicuti initio c. Qui deponit, Impu-‏
flius Hamæ, Ecce,‏ 5ותוס ₪ gnat illud‏
nemo rem acquirit, quæ mundum in-‏
greſſa non eſt &c. Quæ ſic explicat D.‏
Salomon Jarchi l. m. Remis impu-‏
gnans illud, cum Miſnæ admiratione‏
inquit: Atqui nemo rem acquirit, quæ‏
nunquam fuit &c. Et cum ipſo ſtat‏
æquitas, ut ſic exponat: nam ecce nul-‏
lius Gemarici Doctoris ſermo præceſ-‏
ſit; & velint nolint Miſna veriſſima eſt.‏
Nihil ominus author libri Kerithouth‏
hanc formulam diſponere vult, ut‏ 164
Impugnat, vulgata notione ſumatur.‏
Dicit igitur, Remem diſputare contra‏

Gemaram, quæ iſtic neceſſitatem in-

fert: hoc modo, Si legeretur, Animal,
dicerem animal eſſe in quo duplum illi
non acquiritur &c. quaſi dicas, Poſſeſ-
ſores non acquirunt ipſi cuſtodi du-
plum &c. Si גז‎ ſe res habeat, ratio in
acquiſitione conſiſtit, eamque ſic op-
pugnat, Atqui nemo rem acquirit, quæ
ג‎ rerum natura nunquam fuit: ipſas
H 2

פסוקים זה על זה רמו קראי

אהרדי בהרבה מקומורז .
(סא) ולשון התקפתא
שייך כשמקשרה * ומשיג
האמורא ארת חברו מכה
פלפול וסברא בעלמא ולא
מכח משנה וברייתא וכן
הוא עניןפריך ומנדף הנמצא
בהרבה מקומות כגון פריך
רב אחאי בפרק החולץ
ומנדף בה רבי אבהו פרק
אין מעמידין ומפני שנוי
וזרות הלשון שלא נמצא כן
בהכור האמוראיכם רבינא
ורב אשייש מישאומר דהנך
רכנן רבאחאי ורבי אבהו לאו
אמוראי נינהו אלא מדרבנן
סבוראי הן שהוסיפו קצר
תוספות בגמרא כגון בתחלת
קדושין שכל הגמרא ער
כסף מנ"ל מרברים שהוסיפו
הוא וכמו שהזכרתי בפרק
ראשון מהשער שעברבס"ד/
ומצינו מתקיף שאינו מקשה
לשום אדכם) אלא לעצמו
שהוא תמה בעצמו על רבר
משנרה ויודע שהוא אמרת
אלא שמתמה לרעת טעמא
כגון בריש המפקיר-מתקיף
לה רמי בר המא הא אין
אדכז מקנה רבר שלָא בא
לעולםם וכוי- ופרש" ז'ל<
מתקיף לה רמי אמתני" קא
מתמה והא אין ארם מקנה
דבר שלא בא לעולםם וכו'

autem‏ * ומשיב

הלכות עולם 60

autem Miſnajoth non impugnat. Nam
reſponderem, Miſnæ rationem in eo
conſiſtere quod legatur, Si fur depre-
henſus fuerit, iſti ſolvat penes quem
res depoſita eſt. Quod 0 acquiſitione
non dependet; ſed ſapientum conſtitu-
tione nititur: quemadmodum illud, 0
quo ſupra, Qui mercede conducit ope-
rarium, poſt quem fllius colligat 0
Plura quidem 40016 author ille; ſed
hæc mens eſt verborum ipſius paucis
propoſita.
9.62. Vox Diſputationis ſermoci-
nationem Gemaræ & collationem de
verbis Miſnæ ſignificat. ſicuti vulgo
dicimus, Diſputatio 1א‎ & Rabæ:
contra iſtud diſputat Doctor Abhou:
contra iſtud diſputat Doct. Johannes:
item, contra iſtud diſputamus: multa-
que his ſimilia.
6. 63. Vbicunque diciur, At ecce
Iegimmi; item, At ecce legitur: objectio
denotatur, & ad impugnandum ad-
hibetur. Quandoque tamen in venies
utrumque, quum res confirmatur: cum
16 מז‎ uſu diverſo differentia, זט‎ quum
objectio notatur, vox poſterior & non
nabeat, & cum admiratione legatur;
at quum res confirmatur, cum -חס ל‎
batur, eamque ſimpliciter ſine admira-

none legamus. סו5‎ ſtatuit D. Salomon [

Jarchi cap. 1. Cod. Bavæ pr. ad verba,
Ecce legitur; Simpliciter 6 proferi-
mus, & ſimiliter locis plurimis. 6
ctiam dicit, Et ecce legitur, idem ac ſi
diceretur, Entibi confirmationem ₪
atrocinium ex 0 quod legitur, &c.

Quandoque ctiam invenies Legimm

והוין עמו לפרש כן שהרי
לצ רבר אמורגת לפניו *
ועל כרחין המשנה אמר],
ומ" הכריתות רוצה ליישב
השיטרח כשאר מתקיף
דעלמא ואומר ררמי מקשה
על" לשון הגמר:ת דעביד
התכ צריכותא אי תנ+ת
בהמה הוה אמינא בהמרק
הוא דמקנדה לא כפילצת
וכוי כלומר הבעלים ל+ת
מקנו ליה לשומר כפלוכוי'
אם כן תלי טעמא בקנין וע
זדה מתקיף והא אין ארכם
מקנה רבר שלא בא לעולם
ואמתניתין גופא לא קשרק
דהורה זתמיננת | מעמ4ת
רמתניתין . רקתני נמצ4ת
הגנב משלם לָמִי שהפקדון
אצלו רלא תלו בקנין אלא
בתקנרת חכמיםם הוא כמן
ההיא רַלעיל השוכר ארז
הפועל" ולקט בנו אחריו .

ועורהאריך וזהו מכווןדבריו
בקצרה -

(סב) ולשון הוירה היא
סוגית הגמרא ומשא ומתן
ברברי המשוה כראמרונ
בעלמא הויא דאביי ורבא
הוי בה רבי אבהו הוי בר;
רבי *וחנן והוינן ברחיוהרבה
כיוצא בהן .

(סנ) כל היכא ראתמר
והחנן והתניא קושיא היא
6

ה
ום
י
0
0
70
retegi‏
1ת
tem v‏
gimn‏
] 0
ופ\
cem,‏
ו
וו
סת
ה
ס
homin‏
ת
6
וו
ם
ק /2)
ף
6
Waracd‏
6מו"
Gamtan‏
2
ו
6& את
ו
ט
..
74 7 2
ף
ול

וחו'ן
לא
ול
מו
החש
דול
ור
החם
נהמת
הא
ונונ
מיו
סט
(אייה
םקנדן
את
דהוה
רמתנו
הנות ‏
אלוי \
בהק.נר־
החא ו
המועף
שדהו
וה

.
י
י
ח' כת
ג'יון
לא

79
ו
ו

7 שער ראשון פרק ג'

abſque נסגו, דק‎ nulla objectionis nota:
cum ſcil. ex ea Miſna objicitur, in qua
occupamur. quod multis 10 5
locis invenitur.
6.64- Quoties in Gemara invenitur,
Zibiin mentem veniet, fundamentum
retegitur, cui objiciens ſuam objectio-
nem inædificat: & hiſce, Zibi in men-
rem veniet, objicientis mentem intelli-
gimus. neque; hæc מו‎ concluſione ma-

net. Id reperies initio Codicis Peſah: †

mentem veniet, eum qui dicit 1-‏ מ1
cem, lucem ipſam intelligere: at con-‏
cludimus, totum mundum per &‏
ducem intelligere veſperam. Similiter‏
initio Berachoth: Forte tibi in mentem‏
veniet per filios hominum deſignari‏
pauperes &c. At concluſio eſt, ,5‏
eſſe pauperes. His 1-‏ מסת hominum‏
milia multis locis occurrunt.‏
- 6.6%. Non multum differt, % eon-
jiciunt: ut Cod. Bava media cap. 6
inventa, aliiſque locis plurimis. ſignif-
care autem volunt, Hoc conjiciunt
Academici, qui dum objiciunt, hoc di-
cunt. Sæpiſſime autem de quo in Ge-
mara dicitur, Hoc conjiciunt five opinan-
tur in concluſione non manet: quibus-
dam tamen locis in venitur, 576 conjici-
unt five opinantur, ubi id concluſione
affirmatur. Vt cap. I. C. Bavæ poſtre-
mæ: 510 conjiciunt, quid eſt intergerinns?
paries &c. Atque talis etiam concluſio.
Multaque occurrunt ſimilia-
6.66- Quoties dicitur, Quod ſibi -א‎
git, quare legit? eſt objectionis formula:
quo hoc intenditur, ut, unde objicien-
₪5 נוֹםף:ש:וֹ»?תס}ו}ס־נץ 66 סמנקס‎
3

ולפרוכי קאתי ופעמיבם
תמצא והתנן והתניא סיוע'
וההפרש \ שיש ‏ ביניהםם
שאותו שהוא קושיא כתיב
בלא א'לף ובתמירה קרינן
לירה ' ואותו שהוא סיוע

כתיב \ בא'לף ובניחותא
-קרינן ליה + וכן אומר רש"
בפ'"ק דק'מ והא, תניא

בניחותא גרסינו ליה וכ
בהרבה מקומות . וה'קוהא
תניא והא לך סיוע וסער
מרתניא וכוו ופעמים תהמצא
חנו בלא ה"א ובלא איקושיא
ווה כשמקשה ממשנה שאנו
עומדיםם ברק ותמצא זרק
בהרבה מקומות אין מספרי

(סר) כל קט'ר שבנמרא
הוא לגלורת היסוד שעליו
בנה המקשה קושייתו וקס'ר
< ר'ל רעת המקשה וכמסקנא
לא קאי הכי* וזרק תמצות
בריש פסחיםם קסיר מאן
ראמר ננהי נגהי ממש
ואסיקנא כ'ע אור אורתצת
הוא וכן בריש ברכות קסד
בני ארכם היינו ענייםם וכו'
ומסיק בני ארם לאו היינו
ענייכם ורכוותייהו בכמרק
דוכתין -

(סה) וקרוב לדה. הונת
וסברוה במציעא פרק אלו
מציאורת וכן \ בהרברק
objs ctio‏

הליכות עולם 62

objectio tam plana non eſt, ut qui- מקומות : ור'ל וסברוה בני‎
dem videtur. 16 dicitur, Quod ſibile- הישיבחת שהקשו ושאמרן‎
רבר זרה * ורוב וסברורק -לססמגן!וֹװףוֹס&.וֹ).ף?:1],)1\18]616%1;‎

.

שבגמרנת לאת קאי הכ' in mentem‏ וֹ)וֹטף,)וֹג\?סקסעקמןסתסוֹ&סוֹ
במסקנות אלנת שבקצרן venit »ut ita objiceret? quid, annon‏

animadvertit ac vidit, nullam eſſe ob- מורת יש וסברוה דהכי‎
jectionem. סף‎ expoſuit D. 841 1460 פוק דבתרגת סברורה‎
יק64 כבתובות.000)‎ Hæ puellæ. Omnia 2) = מחיצדה גור4ת‎

מאי

ומסקננת נמי - עומר כך verba convenienter authori Ge-‏ סאת

maræ tribuutur: hoc volo, 61 qui Ge-
maram diſpoſuit. Nonnemo tamen
hæc eſſe additamenti verba cenſet, ſc.

E

י (סו) וכל דקרי לה אמאי magiſtrorum qui conjectores ſive di-‏

ſputatores dicuntur: ſicuti alibi ſeripſi. ילה לשון קושיא הוא‎

קאר

ועניינו לת רז התלות סברא Vbi occurrit, 1100 inter ipſos‏ .ך6.6

נמק

כל כך כאשר נראית ! והס qui 6 propoſita con-‏ סום
ודקרי לרק אמאי קרי לדק ſtitutione conferunt,indeque; iſtaquæ-‏

ſtio inter ipſos exoritur-
6.68. Vbicunque hæc habentur, In עלל = רוחו‎ 0

ואותו שהקשה קושינגת זו

מהח

להקשורת ובי לא י d‏ יותש מס quare diſerepan:‏ סום וק

doceant te originem propter duam —
i ſapientes in aliqua 6 Wilbntiunt,ur שאין הקושיא כלוםם]!‎

unus ratam; ; 21001 irritam faciat: 8 cu- ק.‎

ראה

וכן פרש'י בכתובורת + בר

אלו נערורת . וכל< ibus‏ בל
זה יתכן concluſionibus‏ מ principiis deinde‏ 5
שהוא רברי בעל הגמרא Donec tandem ſta-‏ סמםוֹםמןס]ג]זפלץ&נ
רוצה ומר מסדר הגמרא: 6 tuant, hoc vetitum; illud licitum:‏
ריש מי שאומר שהוא מתוסםי purum; illud impurum: hic innocens;‏

1116 reus. Phraſis autem, Quare diſcre- סבוראי כאשר כתבתי‎

רבנן

בזולרז זה. -1 id ſibi vult: quo argumento in‏ תגק

verſas partes abeunt?

(ס1) כ אבעיא להו הם ס Porro ubi occurrit, Quid‏ .69

alteri intereſt? 1106 alteri intereſt: doce- -.
mur concluſionis diverſitatem, qu& > בה שהיו‎

החכמיםם בני ה

duabus rationibus טתסיוק‎ in 6 dijudi- נושאיםם ונותניכס באותה‎

nda.
oa. גימין‎ Je libello repudii: Quæ 61 -
ratio? Reſpondet Kabba; Quia non

;?;:־;ז נ:יןי.צאה זו השאלה Quemadmodum illud initü‏

ſunt

ſuntiſt
החש‎
manc⸗
ו‎
0
ו‎
gui
Cicant.
ו‎
ration
ום‎
ה‎
ף‎
ה‎
mulis .
ו‎
.
יו‎
mus 2
tantum
תוד‎ 1
Tumk
eſt ףו‎
וגאוף‎
הא‎
ד!‎
%
60810
\ die
ע‎
6611121['»
ת‎
5 0
ל4‎
0
סםשןןוֹ‎ )
0 ה‎

ſer iden 4

-

נר -
שנמ
ננו
מרמי
ם
מאי מ
\טסקנ:ו
דנות

ס0
אריל
עע ל
4ו
וק" ל
וחו /
מח ו
להלן-
ה קא
* ע רש
נר
לא ך
הה 375
ומיו
ג לו

'

ראשון פרק ני

ſunt iſto reſpectu hac in סע‎ periti; 418 2-

ba, inquit, Quia teites iſti rei -סס‎
mandæ non reperiuntur. Hic dicimus,
Quid hic alteri intereſt? Hoc alteri in-
tereſt &c. Ecce hic difficultas eſt: tam
hic qui hoc modo loquitur, quam ille
qui illo modo, ambo idem omnino ju-
dicant. Si ita ſe res habeat, quid 6
alteri intereſt? id eſt, quid cauſæ זט‎ in
ratione & argumento diverſè ſentiant,
niſi hoc ſit, quod judicio diſcrepent, ſe-
cundum rationum diverſitatem? Ita-
que redit Gemara, & ait, Hic alteri
intereſt, &c. Atque Gemara his for-

mulis omnes ſuas ripas implet.

0. 70. Omne (Deſignabitur ſive) De-
ſenatum eſt, uſurpatur ad hoc demon-
itrandum, quod hactenus non novi-
mus, quis ſc. hoc, quis illud dixerit; ſed
tantum conſtat unum hoc dixiſle, alte-
rum illud: ita dicunt nec definiunt.
Tum hanc vocem adhibent deſignatum
eſt, quod ſcil. ſit ille qui hoc dixerit: id-
que alłerius dicti virtute, quod eorum
uni tribuitur.
6.71. Quum occurrit, Dicendumne
eſt, hæc ſecundum diverſos D. Miſni-
cos pronuntiari? hoc ſibi vult author,
An dicendum eſt, ipſos Lhanaim -ם‎

ve D. Miſnicos diverſa ſentire in iſtius

Gemarici magiſtri dicto, aut in iſto-
rum Gemaricorum M. controverſia?
Et 6ס‎ illum premit, quod Gemaricus
abſolute aliquid pronunciat, quod non
16 ex omnium ſententia: quia 4 con-
ſtitutio determinanda ſit, manifeſtum
eſt, conſtitutionem certæ perſonæ aſ-
ſcribendam eſſe, At quum 816 abſolu-
te aliquid pronunciat, vel abſolute con-

6 שער
(סח) כל היכא דאיכ+ת
במאי 0* מיפלני: להןךי.עך
העיקר על מרה שנחלקו
אומן החכמיםם בו שאחר
מקיימו ואחר .מבטלדו
ומאותותיונחלקו בתולרותי
עד שאמרו זֶה אסור וזרק
מותר זה טהור וזה סמא
זה פמור וזרק חייב + ולשון
במאי קא מיפלגי ר"ל" באי
זו סברא פליגי י

(סם) והיכאת דאיכצנת
מאי בינייהו איכנת בינייהו!
בא להוריע הנפקות4א שיש
ביו שני הטעמיםם לענין
הריו כי הא דריש גימין מאי
טעמא אמר רבה לפי שאי
בקיאיו לשמרה ורבא אמר
לפי שאין עדיםם | מצוייםם
לקיימו ואמרינן מאי בינייהו
איכא בינייהו וכו': והיקבין.
למ'ר הכי ובין למייר הכי
הרין שוה לשניהם \ אם כו
מצתי בינייהו ומרז להו
לאיפלוני בטעמא אכם לא
שיש הפרש ברוין ביו האי
מעמא להאי מעמא ומהדר
איכא בינייהו וכוי והגמרא
מלנס ‏ מח עלל ,—
נדותיו

—

לע) כלל" תסתייםם ! בא

להוכיה הא רלא ירעינן ער
trarlas‏ ,

הליכות. עולם 4

trarias ſententias proferunt intelligun-
tur iſta ex omnium mente eſſe chctr.
Idcirco author miratur, adeoque di-
cit, Dicendum eſt, hæc ſecundum di-
verſos Miſnicos pronuntiari? q. d. an
Gemaricus qui hoc dicit, iſtum ſe-
quens; alter qui illud dicit, illum, uter-
que; tamen abſolutè pronuntiat, quod
non ſit ex omnium ſententia?ẽ Cæterum
quæ diſtinctius in hac formula obſer-
vanda,cap.ſequenti addam Dei auxilio.
Vbi occurit, Qui in illo ſe rer‏ .2ך.6
habet? rei veritas & conſtitutionis de-‏
quæritur: quia hactenus conſtitu-‏ סנס
nobis definita non fuit, à cujus men-‏ סוז
te conſtituatur. Itaque 16 dicitur, Qui‏
tandem in ipſa conſtitutione ſe res‏
habet?‏
6. 73. Vbicunque occurrit, Itane?
Atqui &c. objectie notatur, 5 cum ad-
miratione legitur. Itaque dicit, , 7
q. d. Et ſiccine eſt? Atqui dixit ille &c.
Et Itane? continet ſignificationem vo-
פוס‎ Ita, quæ .5 denotat phraſi Gema-
.104ע‎ Hæc mea quidem ſententia: 6
ſunt qui illud alia notione explicant;
ſed nobis non prcbatur.

6. ך‎ . Omne, 48 eſt neceſſarium,

ſic explicatur. Iſtud illius dictum ne-
ceſſarium non eſt, niſi hoc modo &c.
Vt iſtud Cod. 0. Non 61 neceſſa-
rium, niſi quum coram nobis duo ma-
Ctat &c. Hujusmodi multa, imo infini-
ta. Gemara etiam ſermonem ſuum
decurtans, Niß: omittit: nihil ominus
enſus idem eſt ac ſi diceretur, Non eſt
neceſſurium, niſi &c, quemadmodum

השתא מאן אמר הא ומאן
אמר הא אלא חד אמר וחד

| אמר אמרי ולצת מסיימי

וקאמר תסתיים דפלוגי הוא
דאמר הא מכח מימרצת
אחררת נמצארת ‏ להאחר
מהם .

(עא) כל לימא כתנאי.
ריירד מו לוממ דהני תנאי
פליגיבמלתירה דהך אמורא
או בפלוגתייהו דהנךאמוראו
ודחיקא ליה מלתא שיאמר
האמורא דבר סתם דלנת
בכיע שאבז לפסוק הלכרק
לימא בהדייא הלכדה כפלוניי
ומדקאמר למילתיה סתכם
או פליגי סתם משמע
אליבא דכולי עלמ4ת הוא
ומשוכם הכי קא מתמה
זאומר לימא כתנאי כלומר
ומרדאמרכפלוניומר דאמר
כפלוני ואתי כל* חר וחר
דלאבכייעומה שיש לדקדק
בשיטה זו אכתכנו בפרק
הבא בע"ה ]

לעם) כלמאי הוי עלה:
קושטא דמילתא ומסקנא
רהלכתא ‏ קא בעי רעד
השתא לא פסקא לן
הלכתא כמאן וה"ק סוף
סוף מאי הוי עלה דהלכתאי

יעג) כל היכא ראיבא

איני והא וכו'י קושיא הוא alibireperitur, ubiperſpicuè dicunt;‏

Non

א
1
0
ף
8
ום
0
0
expe‏
prio⸗‏
ת
0
07
ף
ut ſi‏
10
eſt eti‏
ה
7
0 וֹװ?
1
1
!);5%118
את
neca,‏
ק
ה
%
[\0 ]וֹצ
ו
ך
ול
%
ו?
את
ו
40]6114
dum 6‏
ה

הא
אמרה
אמר \
נש
ואמר
אחורן
נחסי

א
ומ
לנב
א כפלוו
ורחי(י־א
הומורא
'מא
ומקאמ
או לו
אליכא |
טס
ואומר לי
ור 4
לוניו
דלאַככװט
בשמז ו
חנא ג

א
ו ו
רהרכתוץ
השא |

ע

* חאו

Non

5 שער השני פרק א
ובתמיהא קרינן ליה וה/ק 0 .1 Non eſt necefſarium &c. cap.‏
איני וכי כך הוא והא אמר Idolol. Dixit D. Eleazarus, ſi ædif-‏ 06
פלוני וכוי ואיני לשון איו -1 106 61 caverit, mer ces ejus licita‏
שהוא ענין כן בלשון הגמרא quer &c. Id non erat neceſſarium, niſi‏
כניל - ויש מפרשיםם בענין in idolo ipſo &c. Vidi quendam, qui‏
אחרולא סליק 12 . interpretaretur & phraſin divideret:‏
acciperet Non q. 0. 1100 non liquet;‏ &
B‏ ת deinde Neceſſarium eſt &c. At nos ita‏
לער) בל לא צר'כצ? exponere non ſolemus: & expoſitio‏
הכי פ" לצא נצרכרה \ הא9 6 prior mukorum Germanorum‏
דפלוני אלא לכה/ג כי הא regula.‏
דחרליוּ לא צריכצק Quoties occurrit, Attribuunt N&‏ .6.7%
ששחמ לפנינו שנים וגו' ובן etiam hoc, phraſis diverſitatem notat:‏
טובא אין מספר ! והנמרצת quemadmodum dicitur, Aſſerit Abæus,‏
בלשונו והשמיט אלא aut ſi dicere malis, M. Papa: multaque‏
ומימ הוי כאלו אומר לא &י;?וֹ;:וּ;ן ;מ&וּ ו ſmna. xeet‏
צריבא אלא וכוי במו שנמצא =". qui inquit,‏

dixiſſe, ſed alium quendam.‏ מסם
במקומות שאומרים בהריא Vbicunque occurrit, Dixit‏ -6ך-6

guidam, idemque etiam protulerunt abſ- לא נצרכה וכוי בע'א פ"ק‎
5#802]]/10% :1910): ſibi Nolumt⸗(Tnclo —2 אמר רבי אל עור ואכז‎
Atud dictum protulitnullo autchore de- &? שברו מותר פשיטא וכו'‎
ſignato; ſed 10 præciſè נצרכה אלא לע"א עצמוח -ו09 כדי.זואו0‎
סמסוזגסת‎ convenit cum gratis, id eſtſ- וכ" וראיתי מי שמפרש‎
סת‎ cauſa: ut מו‎ illo. Nemo pecuniam ומחלק הלשון ואומר * לא‎
incaſſum vel fruſtra projicit. Sic etiam בלומר לאו פשיטא הוא‎
dicitur, Fruſtra aſſumptum eſt. Hoc in- צריכא וכר 3 1 מפרשין‎
venies cap. Qui videt, ubi legitur, Di- כך . והפירוש הראשון הוא‎

שמרז רוב האשכנז'כט י OQula, idemque etiam protulerunt‏ זוא
abſque authore. 816 alibi ſæpiſſimè‏

9.77. Vbicunque reperitur, Legi-
ווד‎ 14 ipfum וערה) כלל ואמרי לה -)(68 ס&,וֹ#/וֹ%;װחי&ססףוֹס!&סװוּ‎
plicandum eſt: in Miſnajoth גס‎ legi- לישנא אחרינא הוא כמו אמר‎
פטגת‎ , quæ confirmant 40 ſtabiliunt אניי ואיתימצת רב, פפאת‎
quod magiſtri מו‎ Baraitha סת‎ exoticis ודכוותיה טובא ר'לל אמף‎
docent. Vnde ſequitur iſtam Barai- פלוני ואיכא מאוֶראמר דלאו‎
tham eſſe fundamentalem: quam con. פלוני אמרה אלא פלוני.‎
ſuetudo ſequitur, quam אס‎ ipſa Miſna
1 tulcrum

הליכות עולם 6

(ער) כל היכא דאיתמר -1 habeat. Quemadmodum‏ מוגועסוט)
אמר פלוני ואמרי לה כדוי ,'־”1\707160/!06071:,8):11\/111'118?1!1,צוֹ)וֹץ&ס־&ג\&
ר'ס איכא מ"ר להא מילתא Hæc 6066 licet, primò 0 quod mul-‏
מלא והר לא סתמא קאמר ſit alienigena, ſpectante Iſraelita &c.‏
לה וכרי לשון חנם כמן לא Magiſtri docent, ſc.‏ 11110)1) 1?189111\15
0 . ף =60 2162 Iſraèlitæ in latere communis‏
שרי איניש זחי בכד! וכן כד. jusdam alienigenæ ſedenti ipſe alieni-‏
gena mulger;, & mulctum præbet.‏

4 . - אמר עולא ואמרי לה כדי‎
Ita hæc exponit D. Nathan author le " וכן בהרבה מקומות‎
3101 Aruch.

6. 78. סטות‎ verò quod ſæpiſſimè ad-
hibetur, Interdicimus hoc propter illud, 85 R2 — GV 5
תנינא להא דת ר ' ה ם diceretur, Limitamuslici-‏ ₪ סג idem eſt‏
שנינו במשנה סיוע ופעד, -ה eum‏ מ1 ₪ tum propter vetitum, q-‏

*

nem סת‎ ulterius progreſſi licitum fa- להא דת'ר בבריתא ונפק‎

cerent quod vetitum 616 : nam ſi illis Py'y מינה , שאותה בריתא‎ -

והלכה כמותה אחר שיש permitteres, exciperent, quemad-‏ 0ס
לה סמך מן המשנה כי הא modum hoc mihi licet, , & Ulud. Id‏
דפ' אין מעמידין על משנת verò tantummodo uſurpatur in rebus‏
ואלו מותרין באכילה הלב ſimilibus: in quibus permutatio hom-‏
שחלבו נכרי וישראל רואהו nibus contingit, ut hanc quemadmo-‏
וכו'תנינא להא דתנו. רבנן dum illam licitam faciant. Sicuti illud‏
ושב ישראלל בצר הצרן -1940887, גטוס4ה, 4וק cap. Omnis‏

81']216::11?3116)%:111115,881]1105 dicebat ſa- של |נכרי וגכרי חולב‎

pientibus, uid ſi iſtud popanum pa- ומביא לו, וכן פירש רבי נת].‎

בעל cum forma quadam & 01 effigiem yn‏ וס8

imprimat? Quum lojnun eſſet, è
ſtigio reſponderunt Dicent omniane „
ve vtita. & Baithotis tantum דאמרינן בכמה‎
popana licita? 6 d. quamvis ipſo jure ןי נזךיי נז חא אטו הא‎ 8
popana Baithoris ſint licita; nihilomi- גזרינזה תדא אטו אסורא‎
nus interdicimus, ne errent ac dicant, rh בלומר כי היכי דלא‎
Quo loco milu ſunt popana Baithotis, למשרי איסור ראי שרירז‎
601060 mihi & reliqua funt. Et multis להו הא אמרי מה לי הא‎
Gemaræ 1068 hoc dictum tanquam מר ל הא והינו דוק‎
exemplum profertur: nempe Dice- rppn בדברים המתרמי‎
rent, omniane popana vetita? &c. Sed להו לאינשי למשרי. האו‎
in rebus diſſimilibus, quæ ita ab homi- , 04

| נסבא וזה תמצא בפ' הרואה

ום
ה
Pela‏

₪
0
ſum
ת‎

-

= 0

0
nen
loc ו‎
8
0
00
6
ף‎
ו‎
קש]‎
He
שו‎
tur⸗
8
peer
1
(em.

Mur

Man
וו?‎
0
0
cap
7
מז‎

ſtud

ול
לא
לה \
שא
(מנא
אמי
גן נו

ש
תנינא
ינו
להא ו
מה.
\חוני
לה פנן
דפ אין
לונ
י
וו תנו
וע /
..

07 שער השני פרק א

nibus מסת‎ permutantur, מסת‎ interdi-
eimus: ſecundum illud quod cap. 1.
Peſach dicimus, Oleum סק‎ oleo ſumi-
tur; at fibulatio pro nodatione non ac-
cipitur. Id autem ſapientibus commiiſ-
ſum eſt, ut ſimilia à diſſimilibus diſcer-
nant.
6- 79. Porrò quod multis locis uſur-
pamus, Interdictum interdicto non ſuper-
addimus, ejus ratio eſt, quod ſcriptum
ſit, Lev. 18. Et obſervabitis obſervatio-
nem meam. Hic acutè obſervamus
hoc dari præceptum, Addite obſerva-
tionem obſervationi meæ; non verò,
Addite obſervationem obſervationi
obſervationis meæ. Attamen quando-
que interdictum interdicto addimus:
quum unum ab altero dependet, , 0
ut abſque hoc illud ſtare nequeat. Ita
ſcriptum exſtat in additionibus cap.
114 ſunt res, ubi de claudendo ſabba-
tho agitur. Si alienigena ab alienigena
lucem accendat, ſuper ea non profer-
tur benedictio. Super iſto contextu
dicimus: Alienigena ſecundus pro-
pter priorem commemoratur; prior
autem alienigena propter primam lu-
cem. Totum hoc eſt interdictum

unum: quia ſapientes quicquid eſt in

manu alienigenæ, prohibuerunt: ni
enim hoc ſit, nec illud ſtare poteſt.
6.80. Quum dicitur, Illic legimns,

alius codex deſignatur. Semel tamen

: י‎
occurrit, Illic legimns, cum 64 eodem

capite teſtimonium producitur, ſcil.
cap. I. Peſach. Illic legimus totis qua-
tuor horis edere licet, & in ædibus i-

ſtud geſtant per totam quintam &c. Vbi
2

בי האי כי ההוא דפ' כל
שעה גבי סריקין המצויירים

אמר להם בייתוס לחכמים.

מהו שיעשנה בדפום ויקבענה
כיון י * מיר אמרו לו יאמרו
כל הסריקין אסורין וסריק'
בייתום מותריו כלומר אף
עלפי שמןְהרין סריקי בייתוס
מותרין מ'מ גזרינן עליה כד'
שלא ימעו ויאמרו מרה לו
פריקי בייתוס מה לי שאר
סריקין ובהרברה מקומור]
בנמרא מביא. זה * המאמר
למשל יאמרו כלל הסריקין
אפורין וכוי אבל". בדברינם
שאינם מתדמים ולא מיחלפי
להו. לאנשי ל4 גזרינן
בדאמרינן פ'ק רפסחים שמ]
בשמן מיחלף עניבה בקשירה
לא מיחלף ודבר זה מסור
להכמיכס לירע הרומרה או
הבלתי רומה . .

(עם) והית דאמרינן
בהרברה מקומורת גזיררק
לגזירה לא גזרינן ה"ט רכתיב
ושמרתםם ארז משמרתי
ודרשינן עשו משמררק
למשמרתי ולא משמררת
למשמרת משמרתי ווזימנין
דגזרינן גזירה לגזירה היכצת
דתליא הא בהא ואי ל4צת
הא לא קיימא הא וכן כתבו
התוספות בפרק אלו דברים
*כלומר * הלשון
ahnhnota⸗‏

annotavit D. S. Jarchi, Quamvis hoc
מסם‎ capite exltet. Sunt etiam -אס‎
emplaria, ubi non pronunciamus, Le-
gimus Illie; ſed legims, tantum.-
).81. Omne, ,6 id nobis conſtat?
aut, Vnde hæc confirmantur? iis conve-
nit, quorum fundamentum eſt in lege
Moſis; ſed in iis quorum fundamen-
zum מו?1ס סת‎ lege, dicere ſolent, Quæ
Scriptura hoc probat? Hoc in codici-
bus Lalmudis & popularibus diſcur-

ſibus uſitatum eſt: abi & invenies. Idem [

dixit Doctor Moſes fil. Nachmanis in
ſuis 01 præceptorum librum obſerva-
tionibus. Sic etiam in additionibus
Cod. Jomæ diſtinctè obſervatum eſt
ad iſta verba: Hæc quinque humiliatio-
nis offcia, cui ſingula reſpondent? Nam
ס6 אס‎ quod dicit, Cui reſpondent? non
verò, Vnde 1 nobiss conſtat? ס‎ diſci-
mus, lotionem & unctionem lege non
præcipi, ſed nitimagiftrorum authori-
tate. ſcripturam verò communi qua-
dam ratione eò applicarji.
6.82- Vbicunque eſt, Exemplum
pabemus in domo Doctoris N. qui N. ad
æder alterin cujnsdum Doctoris ſe con-
2076 ; talem admittit expoſitionem:
- מו ותש‎ habemus מו‎ domo D. cu-
jusdam, & is ipſe ſcholam adiit alterius
cujusdam, ut ambo de re illa diſpice-
rent. Hujusmodi eſt expoſitio D. S.
Jarchi p. m. Cod. קידשי‎ c. 2. ad ver-
ba, Exemplum habemus in domo M.
Haaſdæ, qui M. H. domum M. Hounæ
adiit: & hinc ejus expoſitio &c
6.84. Vbicunque reperis Docto-
rem quendam dixiſe; אס‎ gr. dixit M.

השני ועכוםם השני. - >

גבי הברלח נכרי שהדליק
מנכרי אין מברכין עליו
ואמרינן עלה * נכרי שני
משוםם נכרי ראשון ונכרי
ראשון משוםם עמוד ראשון
וכולה הדא גזירה היא שאסרו
הכמיםם כל מה שביר הנכרי
דאי לאו הא לא קיימה הא'

(D)‏ כל תנן התםממסב זא
אחררת וישתנן התם מהפרס
עצמו פיק רפסחיםם . תנן
התם אוכלן כל" ארבע
ותוליו כל חמש וכוי וכתכ

< שםם רש"י ואע”ג/דכפרקי:

הת ויש נסהאורת דלגת
גרסינן תנז התבס אל+ת תנן
גריררה : ,

(פא) כל מניל או מנא
הני מילי שייך ברברים שיש
להכ עיקר מן התורהאבל
ברברים שאין להםם עיקר
מן התורה אומר מאי קראה
חר מורגלד במסכתור]
ומררשורת פוק ותשכח וכ
אמרהרמ"ב] בהשגותיו לספר

המצותיוכןדקדקו התוספות

ביומא גבי הני ה. עינוייםם

מי ולא קאמר מנלן משמע
דרחיצהוסיכהלאו מןהתורה
הםם אלא מדרבנן וקרות
אסמכתא בעלמא >
(פר) כל היבא דאיכא

כנגד מי רממאי דקאמר כנגד

" נכֶרי הראשון משום עכי'
. נכרי הראשה משוםעכו'ב]

ך
0
ו
mine‏
ת
ול
2

ceper⸗
מסוג\‎
0 0
M. N
א4‎
Verat:
bam ו‎
0%%
4
ת‎
סא‎
₪ ת‎
4
תא‎
}(1!51131
ו‎
(Ceuti
6ז‎
וה‎
0
ם‎
ל‎
50
₪[
את‎
אס‎
ה‎
1 ף‎
וס‎
4
ו

Juda, Samnuelem dixifſe: præceptor
deſignatur, unde hociille didicerit. Vbi-
cunque verò eſt, Dixit Doctor-N. no-
mine alterius cujusdam D. exempli
gratia, dixit D. Johannes nomine D.
Simeonis flli ochæi; ipſe ex illo non
audivit, ſed אס‎ alio, qui id 45 illo ac-
ceperat. Ita ſcriptum reliquit Doct.
Salomon Jarchi סטף46: חולין.200)‎ ex
60 probatur, quod 1ס1‎ dicimus, Dixit
M. Aſe nomine Rabæ &c. Et velis no-
lis, M. Aſe id ex ipſo RKaba non audi-
verat: etenim M. Aſe nunquam Ra-

ê?“
עובדא הוה ברבי פלוניורבי‎
פלוני בי רבי פלוני ה'פ‎
הורק בי ר/ פלוני‎ ת4רבוע‎
ואותו פלוניי הלך למררשו‎
של פלוני לעיין שניחםברברי‎
וכן פרש"י ז'ל" בקירושין‎
ה"ב גבי עובר94 הוה בי רב‎
הסד ורב הסדגאת בי רכ‎
הונא ופשטיה מהא וכו"*

(18) כל היכא דאיכנת
אמר רבי פלוני כגוו אמר

רב יהודה אמר שמואל רכו bam vidit. Quemadmodum dicimus‏

Raba obiit, natus‏ 6ו0 סטל), קרושי..)
impleretur quod Eccl.‏ סט eſt *1. Aſe,‏
dicitur, Oritur ſol G occidit ſol.‏ .5 .1
ſyntagmatis‏ מו At D. M. f. Maimonis‏
ſui magni præ fatione ſcriptum reliquit,‏

M. Aſem iſtud ג‎ Raba accepiſſe: unde

legiſſe non videtur, Quo die RKaba o-
: 500, natus eſt 1. Aſe; ſed antequam

moreretur Kaba, natus eſt 1. 6
(ſicuti habent quædam libri exempla-
ria.) Senſus eſt, Quum nondum ג‎
ſuffeciſſet vita Rabæ זט‎ mundo mi-
graretjam natus erat M. Aſe: atque ut

הורז ושמערה ממנו . ובל
היכאע דאיכצת אמר רבי
פלוני משום רבי פלוני כגון
אמר רבי יוחנן משוםם ר'ש
בן יוחאי לא שמערה ממנו
אבל שמעה מאחר שקבלה
ממנו.וכן כתב רש"י בחולין,
ומובח:לרז ומה>=₪פראמרון
התסשזאמר רב אשי משמיה
דרבא וכו' וע כ רבאשי לא
| \ שמעה מרבא ררב אשילא
| ראה רבא מעולם/כדאמרינן

ejus locum ſuppleret æquum erat, què בקדושין יוכז שמת רב4‎

ſtabiliret quod ת1‎ Eccl. legitur, Oritur

נולד רב אשי לסיי
שנאמר וזרח. המש וו ] 0040 סו.4ם קק 90 & Gi‏

ſet ſol Rabæ, ortus erat ſol M. 5 השמש והר'מכם בפתיחרז‎

Huic ſimile illud, Antequam ]0[ Eli oc- הגדול כתב דרכ‎

01011166 , ſol Samuelis jam exortus erat:

quod illic proferunt ſc. Cod. ,). [

16 quidem nobis dicendum videtur
צס‎ ſententia D. M. f. Maimonis מ.[‎

אשי קכל מרבא ונראה שאי
גורס יוםם שמרת רבא נולר
רב אשי אלא עד שלא מת

רבא נולד רבאשי כמו שיש Illud quod ſæpiſſimè jegimus,‏ .-6.84

Quidam conſtitutionem ad agendum do- ות בספריםם ור'ל יו‎

- 7

ג 1

נסחא

2 = | הליכות עולם.‎ :
+רוב ש.‎ habet explicationem: 0₪- שלא הספיק רבא ליפמר‎
;,:1?;1:1;%:31%6}31:1011618 docuit, ut ſecun- מן העולםם כבר נולר רב‎
dum eam opus 8660= 6 ideo di- אשי והידה ראוי למלארת‎
citur, quia etiam conſtitutiones habes, מקומו לקװם מה שנאמר‎
ubi סת‎ non docent, ſcilicet סט‎ actio ſe- וזרח השמש ובא השמש עד‎
quatur: veluti quum inde ſeandalum של שקערה שמשן של‎
ſequeretur. Sic dicimus in Bava Bathra 2) רבא זרחה שמשו של"‎
capite, ,2 heæreditatem: M. A- אשי דומיא דער שלא שסעתה‎
ſe quæ ſivit ex D. Johanne QuumDo- שמשו של עלי זרחה שמשו‎
minus nobis conſtitutionem של שמואל" ראמרוי הרכ מומסקסזק‎
quid ? anne זט‎ inde ad opus nos accin- ò
gamus? Reſpondit ille, nequaquam: 4 7 ה'מבים ו'‎
Qdonec dixero vobis, conſtitutio ad a- .
gendum proponitur.

..

6. 85. Quoties dicitur (ut crebrò 5 n de
figegt leor ee en ed tula be⸗ so naie הש ו‎
- 7610 coram Doctore lobanne, mult 4 ,
:7־;]82203::1012;}‎ ſimilia; Pecltor hic H Ge- ⸗ 5 e 3
aricus: quia hanc Baraitham 4 Præ- ו‎
Teptore ſ accepit. 6 poſtquam ;זאוּן מורין כן כלומר לעשו"‎
accepiſſet, eam enarravIt. Baraithoth עשה וכגון רנפקא מינירק‎
. מוחס‎ ſwve exoticæ ſententiæ, omnium ה'ןךבא והכי אמרינן בבתף'‎
ore non feruntur: ſicuti notum eſt. אמר לִיח‎ nn פ'' אין‎
Quemadmodum communtter dici- רב י אסי ל ויוחגן כי אמףר‎
mus, venit quidam & Baraitham ad du- לו מר הלכה מהו למעבר‎
xit ſecum. Sic frequenter dicitur 77 בדה מעשרה א"ל ל4 ע‎

Ium ) . Baraitham legit eamque expoſuit. ראמינא לכו הלכה למעשה.‎
quaſi dicas; 15 illam ] [6 ſuo

accepit, eamque ex opinione ſua ex- הא דאתמר בכמה‎ ()
poſuit. Ita enarravit D. 9 Jarchil. m. דוכתיו. תני תנו כמיר:‎
cap. 1. דרבא - תני תנא ;;.]], צשסל?וֹן\ףת!ג]ןסוֹ(ת\.חךךוֹן‎
cit vel docuit ſuper ilo, additamentum ץ‎
513}15;1\8}11!,)1}\06.1\/11]1188;)1)11)11?::1\3111- ך"לבח;'בנ;;:ןוֹם;ב?%:וּ.?&כ;?‎
admodum fſcripfſi tractatus pr. א ב מו ק6‎
%%}2100. Vbi Stinm occurrit 1000 vel 2 שקיבל האי מתניתא‎
Legunt Magiſtri, ſignificatur Baraitha. ן?א ןף,?ךה שהברייתות לא‎
6.86. Vbicunque eſt. סוד1‎ Gille, qui ה ו קגורות בכי הכל כמו‎
affirmant ambo; in confeſſo eſt, hunc יש * אשי‎ *

ab

1ה

ה
, ת
ל
mant.‏
]
, !ןש)[
ת
ך
סל
וד
1
ו\\&יוֹסט
-
umin‏
100
10
ה
Gemar‏
מוק
ה
ףנ\\]'\ 0
וסו
י
00
0.-
ם
ת 1
,&8”1\”'1})
%611)\#%}
ו
אווסת
אא (]1}
ו
ת
%
du‏ ש

רא
מן ה
א \
נקמו
ווחה
ש
תא ז
אשי ר
שש
לל שמ
ו

כ
וה
חלכת ל
וה ע
ואין מור
ללו \
נא וו
פװאק ,
כיאס
ח ע
ראמנאך

ubique diſſentire, in hae tamen‏ ס2011
gratia, Rab & Sa-‏ .א convenire.‏ סע
muel, qui affirmant ambo: ſimiliter;‏

Rabba & M. Joſeph, qui ambo affir-

mant. Hujusmodi multa ſunt.
Vbicunque dicimus, 2106 il-‏ יך6:9
lius pronuntiatum epreſſè prolatum non‏
fuit, ſed aliunde concluditur, talem ad-‏

mittit explicationem: non expreſſè hoc

ipſum dictum protulit; ſed è complexu

verborum ejus, quæ alibi dixit, diſci-

mus illud. Quod verò amplius in 6

regula rimandum eſt, ſecundo capite

Deiſauxilio perſcribam.
6.98. Vbicunque dicimus, Exem-
plum in contrarium profertur ? id hoc
modo fit, Quum quis in Miſnajoth ex-
emplum hujusmodi profert, quod cum
propriis dictis pugnare judicatur; tum
Gemara objicit, ac interrogat, Exem-
plum תו‎ contrarium adfertur! cum ad-
miratione. Quaſi dicat, Et quid? -ם‎
ne invenire hominem, qui ad ſua ever-
tendum dicta exemplum producat?
9. 89. Vbicunque occurrit, Divi-
denda & legenda erant ſingula in ſe ſeor-
im, ſic enarratur. Ecce quod redeat
author & in re ipſa diſtinctionem quæ-⸗
rat, nec inveniat tamen niſi alia qua-
dam via; dividenda & legenda erant
per ſe ſingula. Quaſi dicatur, 110 בנץ‎
diſtinctionem facere poterat: quare
propriam viam ac rationem prætermi-

צ שער השני פרק א

* שנודע וכראמרינן בעלמאת
פלוני אתא ואייתי מתניתא
ביריה וְכן הוא תני לה והוא
אמר לה בהרכה מקומורת
כלומר הוא קבלרה מרבו
והו פרשרה מסברתו וכן
פרשיו זל פ'ק רתולין < כל
תאננת ותאני עלרה היות
התוספתא שנתוספרה עלל
המשנה כאשר. כתבתי בפךק
הראשון מהשער הראשון :
וכלד תנינת ות"ר בריית4ת
הוס י |

לפן) כל" היכא . ראיכא
פלוני ופלוני- דאמרי תרוייהו.
בירוָע.שהוא בר *פולגתירק
בכל מקוסם ובדבר ההוא
חושוו. כגן רם. ושמואלה
1 אמרי . תרוייהו וכן רברק
ורב יוסף ראמרי תרוייהו
וכן הרבה.

(פז) כל" היכא ראמרינן
הארפלונילאכפירושאיתמר
אלא מכללא איתמר ה'
לאו בפי" אמרה ממש להא.
מילתא אלא מכלל דכריו
שאמר בטקוםם אחר שמעינז.
לה- ומה שיש לרקרק בשיטה
זו אכתבנו בפ'' בס"ר .

ſit, סט‎ ab hac 4 illam tranſiret? VIterius

utilem hic doctrinam favente Domino
addam. 4 :
6- 90. 1608 quod multis 1061 inveni-
mus, Quidam ſic objicit, ut alteri cui-

(פח) כל היכא ראמרינן
מעשהלסתור:היינו כשמביא
במשנה מעשה שנראה הפך
* ונורע * פלוגתי

7900

| = הליכות עולם.\ ך
דבריו מקשה הגמרא ואומר -₪4 ſuccurrat: quemadmodum illud in-‏
מעשה לסתייך בת מוה;כלןמך :]1:)־}1053», 2 Va Bathra cap. Poſſeſſio‏
וכי ישלך אדםם \ שמכיא -מ1 ut Rabbæ ſuccurrat &c. hoc‏ גס ץ

quam ita enarrat D. Samuel f. Meiri 1 מעשה לסת‎

m. id ſic ab מ1 סו‎ 4 dictum: & Ba- ו‎
raicham eſſe ex menteR abæ, contraque כל היכא ראיכא‎ .9
Abæumobjectionem Heri-Ita לדיפלוג וליתנ '" ברירוףה סוסתסקאס‎
13ג\ף,11\;11161%ף36‎ contextus nullibi ſecus ה”ף הא רמהרר רזנגת‎
loquitur, quam fimpliciker, למצוא חלוקה ברבר לא ממגסוט‎
אשכה אלא בדרך אחרת -₪ - , ו‎
.זפ.6‎ Quandoque Gemara לפלוג ולתני ברידה כלומר ש0‎
&inquit;, Huo: ſcilicet ſunt, quæ ſeſe לפ הרכוזה הוה מצי לעשות‎
invicem deſtruunt. Quemadmodum חלוקרה ואמאי שבכוב-‎
illud capitis, Quomodo per? ubilegitur, (־,שר־\ךף:שי י ל ו‎
Quum inhabitat aream proximi non רקג מענין לענין‎ 00 4
aſſentientis, ut ei mercedem ſolvat, עוד אוסיף לקח מוב בזה‎
opus תסת‎ habet. Item ‚Quià Rubene בעה.‎
domum conducit, Simeôni mercedem
ſolvit. Sed objicimus, Duo &c. Qua- הא ראשכ־חבא בכמה‎ )(
ſi dicatur, , res duas propo- מקומורז מתיב פלוני לסיועי‎
nit, quæ ſibi invicem repugnant & ad- לפלוני:. כי הא דבתרא פרק‎

verſamur? Cujusmodi muſta ſunt. 0- חוקרת הבתיכם מתיב רבא‎

ca etiam occurrunt, ubi dicta non pu- לסיועי לרבה וכוי \ פירש‎
:װן118.11];}646011\!6111\1??:86160;,}‎ eorum רש'בםט ז'ל ךבלשןז' הזה‎
unum ſufficeret. Vti illud cap. prini אמרה בבירז המדרש תניא‎
God. .קידושי‎ Promiſſio neminem 16 ` י‎ ——
obligat, niſi intelligentem: nec eſt pro- „2. כװח'ה\ ררכא‎
מום ו?‎ niſi iſe adoleverit. Obi- לאביי והר עמו לפר 9 סך‎
citur Duo, q. d. Duo hæc מוטמט‎ i-
dem ſunt: itaque quorſum duo? Simi- מקוםם. זולתי מתיב פלוני‎
liter Cod. R cap. WH do- 2 נרידא.‎
| ג :0ט17 47068020 aurora‏ & 18060046
מקשה ואומר תרתי ריל Ecce quum ſæpe dicimus in‏ .92 .6
רסתרו אהדרי.כגוןו הה'יא -ו 0 " Gemara, Legit‏
דכיצד הרגל הדר בחצר

rum familiæ Rubi: deſignatur Nume-
rorum liber, inde àverbis cap. 6. חכירו שלא מדעתו אין צריך .2 .ל‎
Et dimittant à caſtris, uſque 40 libri 8- להעלורז לו שכר והשוכר‎
nem: omnia hæc vocant reſiduum li- אֶ * דרבה‎ * brorum

שהספר . אינו אומר בכל

0
י
0
0
א
☚
ד
ף
mon‏
enn‏
1

ןג־טװ?י

מנשה
ןבוֹ .9
מוח

ף
העלו
הף ו
וא
אעכת.
ללו ו
לדו
חרװ\לה
לאורחין
שד )
נעת:

(%) \
מקומ/ר
לי.
חקת ו
לפיועי ר
"זנם
אלרה ג
כוותית *
לא \
ק

קם |
נד.

ſe ponatur Diſerepantia, intelligitur

mon ]. ad vocem Partitio, id eſt, Par-
tientur, quod D. Simeon dixerat: cu-

partiantur &c.

rorum familiæ Rabi. At libri ipſins Ra-
bi, ſunt Leviticus.
.6-93- Quum dicitur, אם‎ iſto, de-

ſignatur Baraitha ſive Exotica doctri-

na: ex. gr. Jolve obſectionem ex iſto: alia-
que ſimilia. At quoties legitur Ex hoc
ſive Hine, conſtitutio ס6 דתם 6ו אזש‎
den otatur.
6-94- Vbicunque occurrit, , 2
tradunt, ſenſus 61 , Traditionem מ1‎

manibus noſtris habemus ג‎ Moſe in

monte Sinai acceptam. Et hac ratio-
סת.‎ dicitur, Ipſam conſtitutionem -א₪‎
is gurnloy perfectè tradunt.
6.95 . Verbum legis, in Gemara du-
plicem uſum habet. Primò ipſum legis
verbum denotatur: quemadmodum,
verbo legis pecunia ad acquirendum
ſufficit; item, ſecundum verbum legis
Iſraèlitæ filia deſponſata oblationem

comedit. Deinde ſignificat =6ו ש₪‎
.u slov. Moſis conſtitutionem in Sinai

acceptam. Vtc. עירוב".1.00‎ Secun-
dum verbum legis ſi in illa סע‎ admo-

dum occupetur, aliquid interponere
cenſetur. Sic ibi explicat D. Sal. Iar-

chi 1. m.
6.96- Vbique מו‎ Gemara, ſi præci-
Sapientum diſcrepantia: paucis tamen
locis Hebræa voce partitio denotatur.

Vt in Baba media: Partitio inſtituitur,

quum ipſi ambo apprehendunt ipſa
ſyngraphæ particularia. Hic D. Salo-

jusque hic eſt ſenſus quod æqualiter

K

7 שעה השני פרק א

בירז מראובן מעלה שכר
לשמעון ומקשינן תרתי ובו"
כלומר היכי תני תרי מילי *
דסתרן וקש"ין אהררי
ודכוותא טובאי וִיש מקומות
דלא סתרן אבל נגעו ובחד
מנייהו סגי כי ההיא דפ"ק
דקידושין ואין ייעוד אלגת.
מדערת ואין ייעוד אלנת
בגדול ומקשין תרתי כלומר
תרוייהו חדא מילתא נינהו :
וְתרתִי למה ליי וכן בסוכה
פרק הישן עד שיאורויעלה
עמוד השהר הרתי אלג4ת
אימא וכורי

(צב) הא דאמרינן
בהרבה מקומותי בגמר4ת
תני פלוני בשאר*ספר דבי
רב ' הינו ספר וידבר
מוישלחו מן המחנרה עד
סוף הספר כולהו מקרו
שאר ספרי דכי רב וספרי
דרב גופירה היינו תורר]
בשמו ו ה -ב

(צב) כל" מיהא ברייתא:
כנוו תפשום מהנת וכיוצא
בו וכרד מהכא. שמעת4ת:
(צר) כ היכא דאיכא
גמירי . רוצה לומר מסורת
בידינו. ממשרה בפיגי -וכן
הלכתא גמירי לה'| --

(צה) דבר תורה בגמרא
Vbi-‏ 697 | * ספר |

הליכות עולם 7

משמש בשני פניםם דבר Vbicunque dicimus; Quid‏ .97 .§
תורה ממש כמו רבר תורה -טוסל סס docemur? Legimns in Miſna,‏
מעות קונות + דבר תורה iſte Gema-‏ 6 פסת mus, Quid novi‏
ארוסה בת ישראל אוכלת ricus Doctor ? 6006 eſt ipſa Miſna.‏
בתרומה \ ומשמע הלכד docere‏ 5ס Quid ? ipſamne Miſnam‏
למשה מסיני פ'ק דעירובין aggreditur. Hic regulæ diverſæ ſunt,‏
דבר תוררה ‏ מקפיר עלין perſcribam faven-‏ שוֹקגסוֹ:תכ)טףס]%םף
א . te Domino.‏
§. 98. Quum in Gemara ſæpiſſimè חוצ'ץ וכן פרש " ז'ל שכם‎
occurrit, Dicendumne eſt +ס‎ Doctores
cum illis Doctoribus eie⸗ eadem? hic p (צך) סתבש‎
ſenſus 61+ , Quid dicemus, controver- בכך?לח גמראת '. היינו‎
ſiam horum Doctorum cum illorum מחלןקת הכמים ובמקומות‎
Doctorum controverſia eandem eſſe? 'חיריםם לשון חלוקה בבבא‎
Atque hoc Gemaræ difficultatem mo- מציעי מחלוקרח בששניהם‎
vet, eandem planè controverſiam duo- אר#יקים בתורף . ופרש"‎
bus locis & duabus periodis tradi. מחלוקרז רהאי \ יחלוקו‎
Quinetiam qui Miſnajoth & Baraitoth po דקאמרר'שטרמשמע‎

poſuit, utramque fimul tradere de- : בשוה וכו‎
puiſſet: & hoc modo dicere, Hic & 6
&c.ita ſentiunt. (צן) ככט היכא ראמרינן‎

6-99- Vbicunque רזנינא + ר' = 5װװ146857ו5ט1ח11#1&‎ —pp מאי‎
מאו %* הךןשא אשמעוּנז ;!!](]%ץװ?וֹ סש?װװסװןססװוּךחז%&&%!װ!שװ‎
Gemaræ hoc ſcrupulum movet, quod ון‎
Miſna abſolutè aliquid doceat, quod ab W⸗
ֶ ..

omnibus non probatur: itaque ſic lo- ל‎ 0
quitur, An dicendum eſt nos quidpi- . אשמוֹעינוֹ ויש בזה כ‎
am abſolutè poſitum invenire, quod אכתבכם בפרק הבא בע'ה‎

nonnemo improbat? & occurrit Miſ-
na quæ ab omnibus מסת‎ probatur? (צ'ח) מה שאומרבהרבה‎

Quæ in hac Grmula diſtinctius obſer- מקומורת בגמר4ת לוממק‎
vanda ſunt, poſtea Dei auxilio perſcri- *6 ' הני תנאי כהני תנאי‎
bam. מי נימז רפלוגתצת דהני‎
22 100. Ecce quum paſſim in Gema- חנאי כפלונתא רהני תנאי‎
ב+‎ dicimus, Sedit hic coram illo N. ſedit ודחיקא ליה מילתא לגמרא‎
ש,ב*} מחלוקרת ‏ אחד ־%אָז;שוח1`װףס1מוֹ)%וּ!8ס`%1:!וֹ>כוֹ61־פ);װםװוּ%
cum vel alter ipſi refragatur; vel 176 י ך‎ ,
ea ratione loquens introducitur. Ve- כהלרן =כ' מקומורק ובתר‎
rum‏ "הירושא | -ו

ייו
תור
מעור
ארוס
נחו
לה
ויו
הוצץ.

₪
נור
מלוק
מ' נ
דול
מחוק
סר
מוח וכ

₪
חא אמן
הא
לאשמושן
אנתנם

ג
2קמורן
תנאי ללו
װ'הוקא לו
1א
נעצמן ככו

0

ד \₪ שער השיפרקא

ipſi‏ זגוג nihil pronuntiet;‏ 8!ין: 4 וע
non‏ נגוף ס! nulla in re contradicatur, ita‏
ſolemus. Sic ſcriptum reliquit D. Sam-‏
ſon filius Abrahami !. m. in obſerva-‏
."במות.00:) tionibus ad‏
Vbi ſic loquimur, Rabus &‏ .1ס6.1
Doct. Iohannes, D. Hanina, ac D. Habi-‏

ba docent, in מועד .1ס ל סססז‎ , paſſim *

hac combinatione permutant D. Jo-‏ ה1
hannem: fubſtituunt enim D. Jona-‏
thanem. hæc inquam ita exponuntur:‏
Rabus, & D. Johannes, & D. Hanina,‏
ac D. Habiba docent, nimirum iſtam‏
legalem conſtitutionem quæ in ſe-‏
quentibus traditur; jam verò eorum‏
verba Gemara authoribus ſuis aſcribit,‏
paſſim in‏ מועד.00) inquit, in toto‏ &
hac combinatione permutari D. Johan-‏
nem, D. enim Jonathanem ſubſtitui.‏
In hunc modum iſta enarrant additio-‏
nes ad Cod. Schabbath capite Iumen-‏
tum cum quo.‏
6. 102. Vbicunque dicitur, , 6
Doctoris, ut D. Simeon füius D. & 1-
milia; excellentia & præſtantia deno-
tatur. Ita hoc explicat D. S. Jarchi l. m.
קידשין.08:)‎ ad verba, lodan filius Do-
Roris. Jodan erat nomen ejus, qui ſe-
culo ſuo antecellebat: & ubicunquele-
gitur f. Doctoris, ſapientia & acumen
exprimitur. Hucuſque illius verba.
G. 103. Vbicunque dicimus, Magi-
ſtri familiæ Dobctoris, ſenſus eſt, qui in
ſchola literis incumbunt. Vbi verò di-
citur Familia Magiſtri, non ſingularis
aliquis Magiſter denotatur; ſed ſchola
ſive diſſerendi locus. Sic 114 explicant
Cod. eynp.
= a

לישני' ועור מי שסרר
המשנה והברייתצת הורז
ליה למיתני נהו גבי הדרי
ולימת פלוניופלוני אומרים
(ש8) כל היכא ראמרינן
תנו סתמא דלא כפלוני
דחיקא ליה מילתא לגמרא
דתני* משנה סתמא דלא
ככ"ע. וה'ק לימא תנןסתמא
דלא כפלוני ואתיא מתנ"
רלא ככ"עיומה שיש לרקרק
בשיטה זו אכתבנו בעיה .

2 הא דאמרינן בכוליה

גמרא יתיב פלוני קמירק
דפלוני ויתיב וקאמר לא
אמהונן הכ אלא במקונם
שחולק עלו או שהירק
הוא האומר! אכל אכ לא
אמר איהו כלוםם ולאנחלק
עליו בכלוכם לא אמרינן
הכיי כן כתב הרש'בא ז"ל
בהירושיו במסכרת יבמור'

(קא) כל היכא ראמרינן

רב ורכי יוחנן ורבי הנינא
ורבי חכיבא מתנו בכל סדר
מועד כל כי האי זוגא חלופי
רבייוחנן. ומעייל רבי יונתן
היפ רב ורבי יוחנן ורבי
הנינא ורכי חביבא מתנו
כלדומררקך \ שמעתרח4ת

76 הלכות עולם‎
, 6.104- Vbicunque dicunt, Conſti- שאומר \ בסמוך . והשתא‎
zutio 047 ex mente cujuſdam N iſtam pa- פסיק הגמרנת למילתייהו‎
וסאמר בכל סדר מועד כל !ס]/\[,פטמזוֹ:)&כ?עס/\וֹ(ןט;8111115־81116119.1”1!.‎
ecundum quendam Nobtinet, eum non האי זוגא שמחליפין ף‎
enarramus palam (palam, id eſt, coram יוחנן ) ה' יונתן וֶכ‎

multis) ,60 quum nos pauci conveni- פירשו התוספורת בשברת‎
unt-hosillum docemus. Vbi denique : בפרק במה בהמה‎
ita loquuntur, 4420071402 ; morem נוח אוישיו‎
, huncne quidem docemus ullo modo: בל 8 דאיתמר‎
ſi tamen eum obſervant, non prolube-
mus. Totum 6 מו‎ Codice ערוכ!‎ in- ברב: כמו ר"ש ברבי וכיוצא‎
venies, capite ,7 habitat. Refert M. בו י;ישװ נדולה ותשיבורת‎
]05 Samuelem, Eſt conſtitu- הוא ובן פרש"י ז'ל בקירושין‎
tio iſta ex ſententia D. Eliezerisf. Jaco- גבי יודן ברבי יודן הדה‎
bi; & M. Houna, Mos obtinet juxta שמו וגדול בדורו וכל היכא‎
mentem Eliezeris f Jacobi; D. Johan- רקרי ברבי לשון הכמדה‎
nes denique ait, 6 aſſuevit populus ſe- + ןח%.יפרח הו ע"פ‎
qui Eliezerem f. Jacobi Ita alibipaſſim-
eorumque expolitionem videre eſt ca- ל היכא דאמרינן‎ (1.☚2
שאס‎ de Iejunus.
6. 105. Vbicunque dicitur;, Docet רבנן רבי*רבי ר"ל התלמיור"‎

בני הישיברה - וכל היכנת 4וס .טטסססם,](}ספט}מס];6.446680װ%

quod meam ſententiam confirmat. dic דאיתמר בי רב לאו רב‎
iſta Seccn. Sal. Jarchi initio Babæ המדרש הא‎ 2 Ron
mediæ.- ; ישיר. ג‎ / :
+ 6 eſt generalis regula in והכי מפרשיי בקרושין‎
)000- עירוביי‎ ſive de Commiotionibus: הה החו‎
Vhicynque legimus, As edende —pN כל היכא‎
210 vaut Ad edendum 0 הלכה כפלוני דרשינן לרה וּ%}?#ין%[ת-:**נ&קן‎
niſi ad edendum 06 100 cum 6088= בפרקא וכל היכא ראמרינן‎
mento ſuo, Jenednedun nt ar מנהג כפלוני ל+ ררשינן‎
intingens edit quidpiam. quod fit 68= ם‎ "
n. 2‏ ג (nam intingens‏ ;ס.)&)וֹװמ&װ?) י
יחידי" מורינן. להֶ הה Fucelas ſumit) Sedubi legimus, Ad‏
י וא edendum ex iſto; vel 0 edendum ex‏
5 מ.װיימ' י ipſis duo ſu- ar N‏ 1185 צס iſtis, nihul eſt niſi‏

mere edulia, ita ut cum iis nihil come-

לא מחינובהו וכל זהתמצא D. noſtei Ger-‏ סם1 סקאס datur. Hæc eſt‏
ſchom,‏ * רב 4 2 2 מ -

0
0
0
ו
ו
ת
7
ל
ו
doce‏
1
igen‏
0
ת
Circo‏
ו
0
זט
מל
linc‏
.ס
0
.
%”!וֹש]
Ceretu‏
10
ץ'ונות
tiam ),‏
itaeſt‏
מ) 1
ל
8
ו
היה.
præc‏
י
מ

600
וקג:
ניה
וח
פורס

P
נוניכ
מו
לאוכן
ג י
שמון
רך\רו
\חרשי

עֶ
רכנן ל
מי ח'
ואיתמף
מא
והמ מם

ק
הלכת.
כ'ג?\'?'\;יי
לה נמר
נרב.יט :
1
דאמףיי ק
ל ען
י

ſchom, ת1‎ enarratione ſua C. עירום‎
cap. Omnia in commixtionibis adhibent.
6. 107. Vbicunque dicimus, Atoſten-
dendam vim alicujus, veluti, Vt oſtenda-
tur tibi vis Doctoris judæ, utoſtenda-
tur vis Doctoris Joſis, hiſque ſimilia in
tota Gemara; denotatur vis & efficacia
ipſius, qui rem judicat licitam. Quia
licentiæ robur & efficacia prævalet 0
docendum: ſicuti vulgò dicimus, vim
licentiæ eſſe efficaciorem. nam qui
agendi veniam concedit, ſuo nititur au-
ditu; qui prohibet, non item: quia -ם‎
nuſquiſque rem aggravare poteſt. Id-
circo ubique vim ejus qui rem licitam
facit docemur: ac ſi dicas, Doctor qui
ſic docet, præciſè loqui non intelligi-
tur, (nam alio modo 1ק1‎ loquendum
fuiſlet;) ſed זט‎ nos efficaciam doceat:
hinc quod 40066 præciſè non intelligi-
tur. Hac תו‎ re ſunt modi diverſi, quos
capite ſequente, Deo favente, deſcri-
bam. 9 -
6. 108. Quum occurrit, Id quod di-
cere poſſes, ſic non relinquitur. ס‎ 11 di-
ceretur, Si ita non ſit; tum hoc 110
modo ſe rem habere dicam. 164 doce-
mur rem ſecus 16 habere, Occurrit e-
tiam, Id quod dicere poſſer, quum res
ita 61 נדריבם.1.0000.קג0,‎ ſive de vo-
tis: Quod autem dicere poſſes; ut 98
ipſius cum corde conveniat, nos requi-
rere, id docet nos. Atqui revera, ut
verba cum animo conveniant, requi-
Ximus. At author libri כריתות‎ 0
præcedentem regulam accomdat: &
ſic dicit, Quod objicere poſſes, nos re-
vera animum cum verbis convenien-
5 3 :
,

- שער השני פרק א

בערובין פרק הדר. אמר.רב
יהורה אמר שמואל הלכה
ברבי אליעזר בן יעקב> ורב

בן יעקב + ורבי יוחנן אמר .

נהגו העכש6 כרבי אליעזר

ב[ִיעקכ וכן בהרבה מקומות.

ופירושםם בפרק תעניותת +
(קה) כ היכא ראמר
תנא תונא ר"ל תנא תננת
דירןֶסייעתאלרירי וכ;פרש"י
בריש מציעא . -
(קך) כלל זרה בעירובין

בלמקוםששנינו כדי לאכול

או לאכול בהם אינו אלצפי

כדי לאכול בובליפתן כאדם
שטובל ואוכל דהיינו שיעור
ברי לאכולל הימנו או כרי
לאוכל מהםם אינואלא מהן
עצמן שתי סעודורת ואין
אכילת דבר אחר עמהם .
לשון רבינו נרשום בפי"
< ערוביןשלו פרק בכל מערבין.

(קז) כל היכא ראמרינן

להוריעך כחו דפלוני - כמו
להודיעך כחו דרבי יהודרק
ל"הודיעך כחו דרבי יוסי
וכיוצא בהן בכולירה גמרא
רילכחו וחדושו של המתיר
משוםם דרבותא וחרושגת
דדקית'ר4א \ עריף | מפי
em‏

8 הליכות עולם‎
tem exigimus; ſed hic verba & animus לאש מועינן כדאמריבעלמא‎
non conveniunt: verba cum כהא דהיתראת עריף לירק סמום‎
conveénire docemur. Sic 1112 alii etiam שהסתיר סומך על שמועתן‎
סג‎ ratione accommodant. מה שאין כן האוסר שכל\‎
7 ”.123”1/1?1־109‎ Codice ארם יכול להחמי ומשוםם =יונו שבת‎
licitur Liber 67 ,5 4 pœna 0 vitur; . ן‎
ſed tamen actio interdicitur ſi tria ex- ern vnee
cipias: tibi ſenſus eſt perſonam non - דקת ב: הכיל‎
neri & rem eſſe licitam: ſunt autem 16 ל * : "ליז‎ 9
quentia-Hinnulus qui ædes ingreditur אחר הוה ליה למיתני אלא‎
Ecc. aliud, Qui 66 ſabbathico ſerpen- לאשמןעוּנז חדושא ומיהו‎
tem venatur. almd, Qui ulcus mulcet מאי דקתני לאו דוקא ("ש‎
abbathi 006 , ſi id quò ſaniem exprimat בזה דרכיםם אכתכםיבפרק‎
. הבא בעזרת השם‎

facit, non tenetur. 0
110. Cum מ1‎ Gemara abſolutè
xreclicitor⸗ idem eſt atque Ergo, (קח) בל מהו רתימצת‎
five, Hinc diſcas. Occurrit tamen אי לאו‎ Pern לא נשאר כן‎
סטק אלמא‎ Quare: )708. גיטיי‎ cap. הכי-הא' כך וכך סמ"לדלא! י1‎
קו‎ dominus etiam, quorſum traditio ויש מה'ר שכך האמרין‎
500 ? Ibi & plurimis locis ſunt exem- בפרכ;א כמא דנררי מה"ך‎
pla alia. Ita iludexplicat D. Salomon בעינן יס‎ — v
Jarchi 1. memoriæ ר*מח 4 וןװ\ל 4, ברכות.008)‎ -
verba, Si ſic ſe res habeat, quum navis בו‎ . e .
ejus mari mergitur;, ita quoque erit: 560— שוים6 בעינן . והכר‎
quod ſi hoc 01645 ,00 % caſurem † מישבו כפי השיטרה‎
non mutari, quaredixit M. Zabid id &c: מה ר אנן לפי האמת בעינן‎

פיו ולבו שויםם והכא לצת in Gemara‏ אלמלא אס \ .11ן .6
הוי פי ולבו שויםם .קנת uſitata, duobus modis uſurpatur- idem‏
משמע לן דהוי פיו ולכבו ה6ל ,& laliquando valet cum particula,‏
שוים וכן אחרים מתישבים Si extraherent Chananiam, Mi-‏ , סט
על זה הררך: & ſchaèlem, & Azariam ubi dicitur‏
extraherent. Dicit autem Magiſter‏
noſter Tham ם1‎ additamentis Cod. כלפטורים בי‎
(קט) ם בשבת illa vox ſignificat \ Niſi‏ וסט: מגילה
פ*טוֹוֹן'ר אבל אסור לבך מתלת cum aleph, ubi verò de-‏ אלמלא (ribi‏
דר"ל פטור ומותר ואלו ה]. cum jod fmali plerum-‏ אלמלי 4 notat‏
צבי שנכנס לבית וכו' ואיר que pingi.‏

הצד נחש ב י ו ל% 3
-₪ יהש בשכרת * ואירך .\ in magiſtrorum‏ כביכול ינז+.6

ו
ו
ת
ו
0
ה
uem‏
וא
וק
0
Utun‏
guun‏
77
ל
ו
ק אן
1)
ול
1
"ן[קתטז
loqun‏
ת
של
dam‏
ו
0
ח
זט
גז
מול

שער השני פרק א

m. ermone frequentiſſimum סס‎ 1
vult, legem quæ 22. literis tradita eſt,
hanc rem dicere poſſe; ſed nobis ean-
dem dicere conceſſum non eſſe. Aut
ſi etiam mavis, כ ב‎ 61 dictionum con-
tractio, denotans in lege ſcriptum eſſe:

quemadmodum plurimis 0615 dicunt,

Niſi in lege iſcriptum eſſet, nullius ore
idproferri poſſet. Sic in additamentis
מגלה.004)‎ reperi. Hac phraſi 6
utuntur in ſermonibus popularibus;
quum 64 proponuntur, quæ Altiſſimi
reſpectu gloriam minimè continent:
veluti ad iſtud Num. 13. 3 2. quia for-
tior eſt nobis, Altiſſimi reſpectu, ſi dicere
Tas ſit, dixerunt. ס51.‎ multa ſimilia.
G 113. Vbicunque dicitur, Rriptu-
הל‎ à ſimplici ſenſu non abducitur, nihil
aliud intenditur, quam Scripturam à
ſimplici ſenſu non omninò abduci. 6
loquuntur, Scriptura à ſimplici ſenſu
non abduciur; non verò dicunt, Scri-
pturam nonniſi ſimplici ſenſu accipien-
dam eſſe: ſed unà cum ſenſu ſimplici al-
legoricum habet. nec ab horum ullo
abducitur; ſed Scriptura utrumque ſu-
ſtinet, & ambo cum veritate conſen-
tiunt. Ita loquitur D. Moſes f. Nach-
manis 1. m. in ſuis ad præceptorum li-
brum obſervationibus.
G. 114. Illud autem quod multis lo-
cis uſurpamus, 1700 eſt correctio ſeriba-
rum, hoc ſibi non vult (abſit) eos מ1‎ le-
ge ſcriptis adjunxiſſe aut addidiſſe vel
unam literam. ſed per ſceribarum corre-
SRionem hoc denotatur, eos habito exa-
mine ex mente ſingulorum iſtorum
Hcorum obſervaſſe, non eſſe hanc præ-

לד
המפיס מורסא בשברה אם
להוציא ליחה פטור *

(קי סתם אלמא שכגמרא

הוג< כמו ש"מ ויש אלמאָ
שהוא כמו למה בגיטין פ ק
א"ה בעל נמי אלמא תניא
וכוי ואחריכםם לשם ובהרבה
מקומורת וכן פרש"י ז"ל
בברכורת גבי א"ה 4עפילו
טבעה ספינתו ביבס נמייוכ"ת
ה נאלמא אמר רב זביד וכו

(קיא) לשון אלמלגצת

המורגל בגמרא משמש בשני
פניםיש אלמלא שהוא כמו
אלו כמו אלמלא . נגדור;
לחננירה מישאל ועזרירק
שהוא כמו אלונגדוה ואומר
ר חת. בתוספורת . מגילרק
שבמקום שהוא כמו אלולא
כתוב אלמלא באל"ף ובמקוי
שהוא כמו אלו כתוב אלמלי
ווד בסוף .

(קיב) כביכול בלשונםס

ז'ל בהרבה מקומורתירוצה
* לאמר התוררה שניתנרק
בכ"ב אותיות יכולרה לומר
דבר זרה אכלל לדנו א"א
לאומרו - א"נ כ"ב נומריקין
כתוב בתורה כענין אומרם
בהרבה מקומורז אלמלא
מקרא כתוב אין הפהיכולה

cipuam‏ * לומר

הליכרת עדלם : ס

cipuam intentionem, quæ ex eo quod לאומרו וכן ראיתי בתוספות‎
in libro ſcriptum eſt fluere videtur; משתמשין‎ v25 מִגֶלה וזה‎
verum 21010 quid ſpectari: ססת‎ tamen בו הרבה בהגדורז ברברים‎
hoc, ſed סוו‎ modo ſcribendum fuiſſe. שאינם דרך כבוד כלפי‎
Quemadmodum Gen. 19. 22.. Ipſe מעלר; כמו כי חזק הוא‎
והוקם ו41‎ ſietit adhuc (coram Domino ) ממנו כביכול. כלפי מעלות‎
ubi dicendum erat, Ipſe Dominus 34- אמרו וכז הרבה כיוצא בו'‎
huc ſtetit; ſed Scriptura t gnuls, a n⸗ הרבה‎ ]
buit. Itaque illa non vocarunt ſcriba- נ‎
Hum corractionem, niſi quia poſt inve- (קיג) בל וק וו‎
ſtigationem declararunt iſta 1004 אין המקרא יוצאמידי פשומו ש‎
qn aοανο continere. Ita exponit D. noſter אין הכונרק אלא שלא‎
Samſon f. Abrahami . memoriæ. יוציאוהו מפשומו לגמרי‎
F. 1I15. Vbicunque dicimus, Eo ipſe והוא לשונם איז מקרא יוצא‎
die dixerunt, 18 dies deſignatur, quo 1- מירי פשומו א'מח. אין‎
bi præfecerunt D. Eleazarum f- Aza-
2 מקרא אלא כפשומו אבל- סוה‎
riæ: quemadmodum commemoratur יש לו פשומו עם מךרען‎
Cod. .קֶס ברכות‎ Preces matuting. ואינו יוצא מידי כלל אהה‎
.126. Vbicunque occurit, Quum — ג 'ה לוק-וטית:‎
aſeendiſſet Doctor quidam, hic ſenſus eſt, Pen rre e
0 ,

Babylonia aſcendiſſe מו‎ Iſraeliticam * ל'‎ 07
regionem: ubi verd dicitur, Quum ve- לשון הרמב"ן ז"ל בהשגותיו‎

niſſet Docëtor quidam, ex Iſrae litica re- . לספר המצוורת‎
gione in Babyloniam deſcendiſſe intel- . .
ligitur. Sicuti, Magiſtrorum ille diſci- 71922 והא דאמרינ‎ ( „◻
ulus magni acuminis, qui venit ex )0001-
58!1;*8 : ץ%ץ‎ 06):1&}611)69111 Iſraèlitica re- oS 10 PoEE
gio intelligitur , סט‎ 0 Babyloniæ ז.ה + אין הכוונדה הלילרה‎
ccidentem ſita 611 Similiter intelli- —ú שהוסיפו א שהותִירו‎
genda iſta, 7 ſurſum aſcendunt, Qui מה. שכתוב בתורה אפילו‎
Terſum deſcendunt Cod. אות, אחֶת אלא, עניז תקון בבא בתרמת‎
9. 117. Vbicunque dicimus, Corpus, 5e סופרים. הוא.‎
hoc fit ad ſermonis redintegrationem. ומצאו לפי ענין 2 — אחד.‎
Hæc eſt paſſim Gemaræ conſuetudo, ואחד מן הכתוכים ההם‎
ut quum dictum aliquod aut Baraitham שעוקךאַ הכוונה לא היתרק‎
rum nonnihil 6ז‎ are vult, expli- = |
cando 6 0\(310161(&0,%86\11\)18 ב' ספר אלא צר כוונה אחרת, רוֹ\ס?נססוֹ)י‎

0
lcat,‏
ו
1
0
ול
pum‏
0
0
את
סת
war⸗‏
ה
ף
ים
ל
ותמס
kterur‏
lem‏
4
| ששק
וס
ת
א
enhten‏
ו
6
0
ה
י
1
וגנוף
0
200
52 00
%
י

לאומר
מלה
נו היו
שם
מעלר
ממנו נ
מר ו
לקיג)
א המק
ץ הג
ומ'אות
והוא ל
מריפץ
מא
'ק ף
אנו י
מהסאני
הכד |

לו תי
ז 1

קדו
מכ/ןמוח\
ה.
י
של
פא 1
וד ק
לקו ת
72

י
ו

Cta reſumens præmittat, Corpus: 40 ſi
dicat, initio הקש י0‎ mentio facta;
hic vero corpus & fundamentum rei
tractatur. Verum enim verò demiror
quod legitur capite Hæc pro diſcerptis
habentur, ad hæc verba, Dixit Kaba,
Pulme cujus pellicula colorem allüru⸗
kr contraxit &c. quandoquidem ibi
ſic loquimur, Corpus dixit Rabba 6
quum tamen in re propoſita nihilin-
novetur. Hæc מסת‎ eſt ullo in loco Ge-
maræ formula. -. ,
. 6. 119. סטת6כ1‎ conſului Doctoris
Niſin annotationes ת1‎ ſtatuta, ubi 6
loquitur: Ecce quod dicamus Corpis,
etſi in סץ‎ propoſita nihul immutemus;
hac fit oecaſione, quod cum author

omnia iſta Rabæ vVerba adducere velit, —

iterum etiam illud adducat. Sunt au-
tem loca ubi Gemara conciſè loquitur,
166 dicit Crpus: quemadmodum ſcri-
Ptum exſtat in additamentis מו‎ caput
Quicungue jurunt, ad hæc verba, Vide-

vunt eum vaſa occultantem ſub veſti-

mentis ſinuoſis, atque deinde egredi-
entem &c. ſecundum lectionem Do-
toris noſtri Hananelis, qui ſic non 16-
git, Dixit M. Judas, 51 viderunt eum
vaſa occultantem &c. ut ſententia in ſe
1ס1ס‎ proponatur; ſed quod dixit

D. Judas &c. Hoc autem in tranſeurſu

occaſione Miſnæ arripiebatur. Poſt-
quam hanc ſententiam D. Judæ pro-
duxit, redit Gemara & eam explicat
26 dicit, Nos ſic non ſtatuimus, niſi 6
סס‎ paterfamilias qui ad vaſa ſua ven-
denda comparatus non eſt &c. Hic in

additamentis ita ſcribitur: conveniens
0

7 השער השני פחק א

ולא.חיה לו לכתוב כן אלא
כן כמו ואברהםם עודנו
עומד וייי עודנו עומר הירה
לו לומר אלא שכינה הכתוב
ולא קראיםם תִיקון סופריס
אלא שהםם דקרקו יופירשו.
ש;־.ם־ כינויים- לשון הרש'כא
זיל .

(קךט) כל היכא ראמרינן
בו \ביוםם אמרו יוס שמינו
לרכי אלעזר בן עזריה הוא
יבמו שנזכר בברכורת פרק
תפלת השחר > ,

(קי") כל היכא דאיכאת
כי " סליק -רבי פלוני י רל
מככל לארץ ישראלל וכו
אתא ר' פלו" מארץ ישראל
לבבל כמווהאי צורבא מרבנן
ראתא ממערבא. ומערבות
ר"ל ארץ וישראָל" ושהיגת
במערב! שלבבל וכן הסלקיז.
לעילא רנחתין לתתא בבא
בתר . |
ל(קיז) כל היכא ראמרינן.
גופא לחדש דבר וזו-שימת.
הגמר' בכל מקוםם שמב'צת
מימרא או בריית4ת אנב
גררא והדר בעי לחרושי בה
מירי לפרושי או לאקשו".
עלרה מהדר . לה זימנף?,,
אחרינא ואומר גופא כלומך.

]

2 הליכות עולם‎
fuiſſe, ut poſtquam ſententiamès 78- מע,קראי אנב נךך'א הוג‎
?6&?361)1&.%1}]6:,!6)111'6] & diceret r- +הכא גופא ועיקרא' והורן‎
pus, dixit D. Iudas *0. poſteaque ſub- המה לי בפרק אלו מרפות‎
jungeret, nos ſic non ſtatuimus &c. ſe- גביאמררבאריאה דאיגליד'‎
cundum formulampaſſim מו‎ Gemara כאהינא סומקא וכודאמרינן.‎
receptam; ſed loca 66 ubi Gemara d40) פא אמר רכא וכ‎
conciſè loquitur. Ethuic rationi ac- קא מחדשינן בה מירי ואן‎
quieſco כתובות.1.קג6‎ ubi objicitur, זו שיטת הגמרא בכל.‎
Et quid? Eſtne demonſtratio ק1‎ in-
0 &&?]1?0"4;3;” ca est (קיח) מקוים שוב ראיתי‎
tur, Spinæ dorſi medulla, quæ בפי" הירי ל-לר‎
- ?85)6 eſt inciſa, licita 611 ex ſenten- o N 793
tia Ribbi; at D. Jacob inquit, Licet 5 בהפא -ואף על נב דל‎
erforata fit: Ribbi id demonſtrat . 2* .,3 — RA
B. Iacob, ſed Magiſter Houna inquit, דיו 5 ה לשב‎
Conſtitutio מסת‎ eſt ex mente D. Jaco- 5 8 — on
bi. Porrò præceptor meusquem con- 33. י‎
ſervet miſericors 116( hic proponit םל,ן עי נמי הא+ ויש‎
kanc olutionem. quia objicienti, qui ſic *וֹןא! מות שהג }זךא מקצר‎
objicit, 7 Cadimne demonſtrationis פינו אומר גופא כמו שכתבן‎
nomen in interdictumè reſponderipo- ;ה?רסטת פרק כל חנשבעין‎
eſt, Quod ſi demonſtratio ſufficieni גבי ראוהו שהפמין כלים‎
ratione nitatur, quidni demonſtrandi רזחר כנפיו ויצא כו" לפי‎
אס‎ in interdictum cadat? ideo cum גירסרק רבינו הננאלה דל‎

. גריס אמר רב יהודה ראוהו objicit, & quid? Eſtne demon-‏ 5ו

ſtratio interdicto? reſpondetur Etiam, שהטמין כלים 2 דתיהון‎
nam ecte legunt &c. id eſt, quum מילתא באנפיה נפשח אלא סגז‎
additur, quare תסם‎ adhiberetur de- דאמר רכ יהודה וכןי ואנב‎
monſtrarionis סט‎ 71106 quod di- גררא רמתנות יזנקט ואחר‎
eitur, 1006 8 ,demonſtrant 4 שהביא הך מילתא ר‎
manifeſtè &c. Aut etiam ſecundum il- הורה חזר הגמרא ופירש‎
lud quod legitur: ideſt, non hoc tan- ואמר לא אמרו אלא בבעל‎
cum dicunt; ſed etiam abſque ratione 3, הביה שאינו . צשוי‎
demonſtrandi vocem 06 interdicto 7 את כליו וכה - וכתבו‎
aſurpari: e. g. 0 ש ב הה שם את ה‎
&cc. at dixit 1ת‎ Houna &c. conſtitutio. R ה . הראו"‎
השו‎ cum סוקו‎ facere מסת‎ videtur: זביא המימרא אגב גררא‎
quumque demonſtrat ipſe ſufcientt J ם‎

7
5ת
ו
7
6
ment‏
0
ל
Bara‏
ſerit‏
merl‏
₪
0
\
של
1 *61]
0
4
ש
ſuum‏
ל
186
אס
ט
ק
come‏
ה
ו
0
סת
ו
סל
06
ו
0
/ ק װ\

השער השני פָּרק א

ratione מסת‎ demonſtrat. itaque velis
nolis, demonſtratio vocatur. Hucuſque
illius ſunt verba. Neceſſe מעסץ‎ non
erat, ut iſtud M. Hounæ ullo modo 40-
duceretur: quia אס‎ ſola Baraitha argu-
mentum deſumitur, quo, in interdicto
demonſtrationis vocem adhiberi, pro-
betur. Sed id addit author, quia זט‎ in
Baraitha aliquid innovet, eo modo diſ-
ſerit, quo adhiberi ſolet Corpur. Itaque
meritò ipſi præmittendum fuiſſet, Cor-
Pur deinde flum ſive medulla ſpinæ
dorſi, &c. poſteaque addendum illud
Magiſtri Hounx. Verum Gemara

brevitati conſuluit. Cæterum 650 hunc ]

ſermonem in alia formula exponam ſc.
capite ſequenti, favente Domino.
G. 119. Vbicunque dicimus, Rem
aliquam ſua סה‎ docendi ratione docet,
.סל‎ , hic eſt ſenſus, Secundum modum
ſuum, quo nos hanc rem docere vult,
verbis ſuis indicium impreſſit, ut ex 0
indicio aliud præterea diſceremus.
Quemadmodum illud מו‎ initio ברכות‎
ubilegitur, Ab hora, qua ſacerdotes
ingrediuntur, quò ſuam oblationem
comedant. Hic non legitur manifeſtè,
Atempore quo ſtellæ oriuntur: ut 5
hac ſua ratione 46 modo, quem ſervat,
doceat aliquid; ſcilicet, expiationem
non obſtare, quo minus illud fiat. Sic
ſimilia omnia-
G. 120. Ecce cum Ribbi paſſim dicit,
Verba le gis & verbis traditionum non
diſcimus; hoc ſibi vult quum verbum
legis dicit, legem Moſis vocari legem,
quòd ſeculis omnibus data ſit. Sed ver-
ba prophetarum nonniſi traditionis
ג .1

%

היה לו להזור ולומר גופא
אמר רביהורה וכו'ולמימר
עלה לא אמרן כו' כשיטר]
הגמרא בכל מקוםם אלגת
שיש מקומורז] שהגמרנת
מקצר ומטעםם זה ניחא לי
פ'ק דכתוכורת דפריך ומי
איכא הוראה לאיסור- ומשני
אין רתני חוט \ השרררק
שנפסק ברובו רברי רבי.
רבי יעקב אומר אפילו נקבי
הורה רביכרבי יעקב אמר
רב הונא אין הלכה כרבי
יעקב . ומורי * וג'ר \ תיר
בכאן לפי שי"לולמקשרה
שמקשה ומי איכא הוראה
לאיסורא דאכם ההוראדק
היא בטעמי" מספיקי" למרק
לא יהיה ההוראה לאיסור
ולזה כשהקשה ומי איכות
הוראהלאיסור א'ל אין והא
תנז וכוי ר"ל וכשנותן טעם
אמאילא יהיה הוראה וו'ש
והתנן הורורה ביה וכו' ואי
נמי כי הא רתניא ר"ל לא
זו בלבד אמרו אלות אף
בלתיטעמ:ק יש הורארק
לאיסור כי הא רתניא וכוי
ואמר רכ הונא ובו' ונרארה
שאין הלכה כמותווכשהוא
מוררה אינו מוררה בטעכם
מספיק ועיכ הוראה מיקרי
ע'כ - ולאהיה צריך לאיתויי
הך דרב הונא כלל כי מן
הברית4ת לחור יש ראירק
verba‏
* כרל

הליכות עולם 4

verba vocantur: quia ג‎ Spiritu Sancto ד‎ d.8
traditas acceperunt ſingulas prophe- י:;ח דא"ל רלחדש דבר‎ 6
,)ס.עפ%)וֹ)כס&טץמזס)םטסעץ,185')‎ aut feculi בב - קא. מיירי. בדרך‎
iſtius homines, aut denique ובדין הואע דה'ל" מו6‎
aliquod. Quod סט‎ huic formulæ 48- למ ?ך גופא הוטהשררהוכו'‎ ּ
dendum eſlet, ſequenti capite, Deo מימר עלה הך דרב הונא‎

אלא שקצר הגמרא ועתיר ibam.‏ |
אני לפר הך מל בשיפה .
אחרת בפרק הבא בע'ה: CAPVTII.‏
(ק'ט) כל היכא דאמרינן זגן.6

ה % תמ 7 ..
uno parzgrarh n di. o ⸗ i 7‏ מו eſt, ut‏
י cit ſemper unus, ſit: quemadmo-‏ -"
En. Pnod 3‏ סימן dum vides addiwamrentorum & ani-‏
הא הדוש לר בר אחר כי madverſionum authores ubique occu-‏
0 כויח דקתני -09 pari ‚conferentes & examinantes‏
* . ב,כהב בז נכנסין ב};ף 6 aliis:‏ אס alia‏ ג 1ס ponentis‏
0 בכתרומתם ולצת Magiſter qui objicit, unus tantum eſt,‏
den 5‏ משעת צא duo. Hoc eſt artis principium, per-‏ תסת
א,ו,: : אברםי א}טמןעען מילתא vulgatum & manifeſtum, cui non con-‏
חיה *דכפרגת. ל4ק tradlicitur. Verum enim verò alen‏
מיעכבא וכן כל כהנך. ז .. da edcompelumur:ur e d‏
2 2 1 פסת Gemaræ author,‏ 4
(קכ) הא*ראמר רבי בכל magnam necen‏ כ\סטוֹוֹ&סג\ף::בלסוֹסעכ\כ:
דוכתא רברי תורה מדבה, 3% dextram nec‏ 44 ססת ſitatem, quia‏
קכלה לא ילפינן י ר'ל. דבר finiſtram declinari poteſt.‏
תוררק תוררת משה קרויר; G. 122. Eſt Gemaræ conſuetudo/‏
תורה לפי שנתנדה לרורות:. - ס הם יוו 2 quum‏
ושל נכיאיםם לאמיקרי אלא י י פ סק סחסס הוק
רברי קבלד?- שקבלו מרוח. הו פו קאס
הקדש כל נכואה quamvis nihilôminus obj'icere 5 nn‏
לפ צורך השעד: והרור hæc eſt, ne diceretur Contt‏ סתה ſet.‏
ההוש מת עיש ſum dictum eſt, non Baraitha D. 11 n‏
בשיטה זו אכתבנו ב "ךם 4 = שו פכרג הישהוישרדאת " <
פ' הבא Kolemus, Quamcunque Baraitham in‏
-16 מסם Kmiuia D. Hij'æ & D. Oſchaiæ‏

* בתרומתן * רכפרה * ראמרנן

מילתא אגם אורחירה קמ ל hæc Gemaræ perpetua‏ גןװמחסץ

.9
38 0
nem
4 e
ת‎
0
batze
0
eſtob
6
ג‎
06
מ‎
7
וה‎
eſt ob
jcere
ו‎
%
lomin
Cihhon

סו

א חס
ו
וס
etlam‏
1 מסם
ף

”26 0

שער השני פרק ב

gerunt, eonſuſa ſententia eſt; nec in-
de objiciunt מ1‎ ſchola, vel objectio-
nem ſolvunt. Quemadmodum 1-
lud eap. legebat, ad verba, Rabus
manus fuas lavabat & legebat ſect. Au-
di; deinde phylacteria alligabat & ora-
bat; exeipiunt &c. usque ad verba, Ec-
06 ipſum illud repugnat ₪6. Ecce non

5
הפרי'ק חשני
וקכא )שימת הגמר'לעולם
בסוניא * אחד הוא
מקשה אחר כאשר תרארק
בעלי התוספות והחירושים

משתרליםם בבל" מקום
לישא וליתן בדברי המקשה

eſt objectio, usque ad verba, Nihilomi- מדיריה לרידידה וזה מפני‎
nus eſt objectio. Quaſi dicatur, Quod שהרב המקשה חוא אחד‎
tu objicis non eſt objectio; attamen eſt + ול+ שניםם וו פנד‎

objectio contra Rabum. UÜbi autem תלמורית מפורסמת וננלית‎

in Gemara dicitur, Ecce מסת‎ eſt obje-
Ctio, talem admittit explicationem; ſi
nulla eſt objectio præter hanc, hæc non
61 objectio. Eece, quamvis Rabo -מס‎
jicere potuiſſet, rem ita 6 non habere,
idque ex fine, ubi legitur, Alligarphy-
lacteria & legit ſectionem Audi; nihi-
lominus illam Baraitcham primò aptè
di ſponit, poſteaque redit ac dicit,. Ob-
jicitur Rabo. ſic per univerſam Ge-
maram.
F. 123. Quum Gemara ſolutionem
quandam proponit, quam rejieimus,
atque redit allamque ſolutionem quæ-
מ1 ; ץ‎ ſecunda ſolutione utimur 27 :
quæ vocula ſed priorem ſolutionem
in perpetuum rejici docet. Ita enim
docetur q. d. non hoc, ſed illo modo.
Tamen hoc tum demum locum habet,

אין הרהור בה! ואולכם
לפעמיבם דוהקי" לומר בעל
הגמרצת הוגצת זרק ולצת
המקשה הראשון וזה מתוך
דוחק נדול שאין* לנמורז
ימין ושמאל'.
(קכב) ררך. חגמרנת
כשמקשרה מבריית. מתקן
לה ברישא והרר פריך מינה
ואף על פי שהירה יכולל
להקשורת מ'מ ומעמגת כי
היכי דלא לימא משבשתה
היא ולא מתנית! רבי הייא
ורבי ‏ אושעיא ‏ ואמרינן
בעלמא כל בריית4ת רלא
ממני: בי* ר5י - ימייא 1חו
אושעיא משבשתא היא ולא

מותבינן בה בי מדרשא ולא. -מס eſt idem cum‏ תסמ cum 35 qui ſolvit‏
מפרקינן מינה כי הא דפרק jiciente: verum quum M. ſolvens cum‏
היה קורא גכי רב משי יריה objiciente omnino idem eſt, quadrat‏
וקרי ק'ש ומנח תפילי ומצלי etiam ut dicamus Jed; etſi 414 ſolutio‏
מתיבי וכ' ער הא גופא capite, Cum‏ שבת ם1 præcedit.‏ מסת
קשיא וכו" הא לא קשיא ע mulier egreditur? &c. ad verba‏ סץ ם ל
כ&*#%װקעא כלומר מהשאתה Hllac dividunt. Impugnat eam rem‏
* אחר * למודית * דרך

" ושל 68 %.
☛

הליכות עולם 96

Mag. Joſe ₪6. Ubi in additamentis מקשח אינה קושיא מכל+‎
ſcriptum: Quia ipſe 1- 6 objicit, מקוש קשיא לרב וכל הא‎
quadrat vocula Sed. Sic 415 multis 12 קשינת שבגמרצת‎
0 - - פירושה אםם אין קושיצש‎
g. 124. Omne 2 Fe, quod in Gemara אחררז אלגת זו זו אינרק‎
oceurrit,ita explicatur; ₪ 5 quod קושיא הנה אף על פי שהיה‎
conſentiat: nam formula, ]6 , hoc הקשורז לרב בלאו‎ -
נסה‎ vult, Tuæ ſententiæ reſpectu eſt הכי מסיפנת דקתני מניח‎
quædam difſicultas; 26 meæ reſpectu תפילין וקורות ק'ש אפילו‎
המס‎ habent omnia. 58 verèillud; הכי תקז לה ברישא והרר‎
.51 dicas quod conſentit, hoc modo adhi- אמר קשיות לרב וכן בכולו‎
bere ſolemus. Si 01625 quod meo dicto
conſentiat, non habet difficultatem
uod jam objicio; uamvis prior 2
bzecklo ſuo oeo onſiſtar : ſed jam אףר וסתרינן ליחה‎ /
cum reſpondiſti ac dixiſti hoc velillo בע 9 יפירוקא‎ 1
modo,difficultas oritur. Quemadmo- אהרינא אמרינז בתירוצנת‎
dum initio כתובות‎ ,28 verba, Ab eo בתרא אלא שלשון אלזת‎
tempore quo exortum eſt periculam מוררק שהחוךןץ הראשון‎
20 deinceps, populus feria tertia uxo- לעולם דחוי שכךמשמע לא‎
res 00676 conſuevit &c. ubi obſci- אל:ס כך ודוקאת‎ ךכ‎
mus, Si ſic dicas, tertio 006 etiam 6- כשהמתרץ אינו המקשרה‎
niet & concumbet &c. atque ejusdem אבל כשהרב המתרץ הו‎
dicto etiam ſimile adverſatur, ſc. Ter- הית אָהמקשה בעצמו שייך‎
6ו0 סם‎ etiam metuendum eſt ne occi- ומר אלא ואף על פי שלא‎
datur. Verum id per, Si dicas quod קדם לו תירוץ אחר .יבשבת‎
non conſentiat, explicamus hoc modo: פרק במה * אשה יוצאך-‎
51 dicas quod mihi conſentiat, qui di- ומ;י . גבי אלו חוצצין‎
co, Quod excipiant- virgo ! 5%% מתקיף לרה רב יוסף וכָן,‎
quarta nubat, occidet 6 iplam; non ןכחנ\: הא ההמחחית למ‎

eit metuendum feria tertia, quum non
niſi legis transgreſſionem intendant, & יוסף עצמו היהכק שו‎ 2

6006 transgrediuntur conſtitutionem שייך לומ' צא וכן בהרברק‎
quartæ feriæx, quæ primaria erat: . מקומורז‎
quamvis nihilominus prior objectio, (?;כר) -בס אי הכי‎
004 ſic omnind conſueverit, evertitur, W½ וכה ובנמרא מתפרש‎
סאת‎ objectio inquam loco ſuo maneat. אמרר בשלמא דלשון אן‎

(קכנ) כשהגמרא מתרץ

' icas, 104 aj rimò ג‎ Præ- נא‎
Sed ſi dicas, Ita ajunt, משמע לןיךר קשישת ם‎ ];%;

' בהפת

\ שבנ

00
1
6
demn

ו
1
6]
dam‏
ת
77
ס'
And‏
0
ף
1
ס
ת
dam‏
4
%& 4
ו
ו
10
non e‏
י
ח1
,ג&סק]
1
ח?
ו
צןןןח\)\י\)
ז סת
ת
ceret‏
ו

נו
מר
לא
'ר
אחור
ט
ל
הכ מ
תפל
ה תת
נר
גמוא.
7
י
הדד ג
אחיע)
נחר\ ,
וה /
ללו
ל א
לנתו
ו
י
n‏ י
917 לות
וק נ
וכו -
מספו |
לך לס
קמ.
?כר).
לו ו
ו

כ
2 ו

2 השער השני פרק ב
הא לדירי ניחא (אנו רגילין - etiam‏ 3וס ; fecte eemprimezur;‏
לומר אי אמרת * בשלמדה niet & comprimet, quandoquidem id‏

ſtudent ut ſibi lpſis commodent. Eo-
dem modo hoc ſit in univerſa Gemars.
§.125-Aliquando objiciunt, quid docet
5סם‎ ? jam 14 in Miſna legimus: nempe
per conſequentiam. Et reſpondet qui-
dam: quod ex Miſna conſequitur,
nos docere aggreditur. Ut capite, Fæ-
mina, dicit M. Houna, Non arripiunt
facultates junioris &c. Hic objicimus,
An M. Houna nos Miſnam docere ag-
greditur; atq; reſpondemus, M. Houna
quod & Miſna eruitur nos docere in-
tendit. Itaque quum fſic è Miſna con-
ſectarium eruentes dicimus, Hæc re-
gula Senerali ad quam rem docen-
dam ſpectat? R. ut doceamur quod
N. dicit: ſicut illud capitis, Qui rapit.
Hac generalis regula, Omnes rapto-
res &c. hoc generale dictum quam
rem docet? ut producat ſive doceat
illud D. Eleazaris: quum inquam ſic
loquimur, in hoc dicto & ſimilibus
non eſt quod objiciatur, An D. Elea-

Miſna non erat penitus ac palam per-
ſpecta, & absque D. Eleazare fuiſſet,

על זה הדרך א"א בשלמנת
לרירי לא קשה מה שאני
מקשה עתה נהי רקושייתי
הראשונה במקומה עומדרת
אלגצת השתצאת רתירצרת
ואמרת כך וכך קשיא כגון
בריש כתובות ‏ נב' מן
הסכנרה ואילך נהגו העכם
לכנוס בגי וכו' דאקשינן אי
הכי ב3 נמי אתי ובעילל
וכו' ולרירירה קשה ג'כ בג'
גמי איכצט למיחש דתהרג
אלא דמפרשינז ליה בא'את
בשלמא הכי א'א בשלמא
לרירי ראמינא \ ראמרי
בתולרה נשארת בדי תהרג
ליכא למיחש בנ: דלא סוונו
אלא להעביר על רת וה4ת
עברו על" תקנת ד' שהינת
עיקר נהי דמ"מ קושייתי
הראשונרה נהגו לנמרי

געקרה במקומדה עומרר] . : -
אי אמרת דאמרי תבעל zar nos Miſnam docere intendit? nam‏

א

להגמון תחלרה בג' נמי אתי
ובעיל כיון רלהנאת עצמבם

*כוונו ועל זה הררךב 0 -00 מסת iſtud generale pronuntiatum‏

5 . . - . .
gnoviſſemus. Attamen videtur mihi

id conſideratione dignum, ubicunque (סכה) פעמים מקשרק‎

dicimus, Quidam Miſnæ 5
nos docere mtendit. Si ita eſſet, ad
Miſnam verba ſua apponerer, 0 di-
ceret , 1140 Miſna dicit. Sic alia ſi-

גמרא.

.

מאי קמל" תנינא מדיוקא
פלוני | דיוקצת
רמתניתין אתא לאשמועינן
פרק האשה אמר רב הונא
אין מחזיקין בנכסי קטן וכו

ומתרץ

ואקשינן ורב הונא מהניתין autem convenit, nosnon niſi‏ סצסס -

»ין]:/;פ\לאשמועינ,ן ומהדרינן

-

* בשלמא * מיונו * ביונו

- הליכות עולם . 88
4 הונא ריוקא דמחניתין 0066 Miſnajoth ſic objcere, Quid‏ <
אתא לאשמועינ 52 nos? atqui jam legimus: idque quia‏
היכאררייקינן עלהמיוּ::;ב הזה זמטוסצס 1חס וסהאלטק ל שכסק Miſnajoth‏
הכלל לאיתויי מאי לאיתוי omnibus. E Baraitha verò eo modo‏
הת ךפ(.רוב,וֹי כי האי דפרק non objicimus, quia Baraithothinore‏
הגוזל זה הכלל 92 הנזלנים' omnium Xαπ+ι non ſunt. Imo‏
וכו' זה הכלל לאיתויי מאי -סת19 multi Gemarici D. Baraithoth‏
לאיתויי הא דר" אלעזר , rant: quemadmodum dicimus, Iſte vir‏
Baraicham nunguam audivit. Atamen בזדה וכיצא בז‎ Pr
author הכריתות‎ invenit cap. 1096- רבי אלטור מתניתין אתא‎
1\105וֹ)ג!\יסי,צטןנןאָןנךןס\)קװף,מבחךת‎ do- לאשמועעז דהא מתניתי!‎
cet? atqui jam legimus; idque? Barai- לא מיפרשא בהריא ולא‎
toth 16 5 ידעינן זח הבלל אי לאו דרבי ו‎
iſtius hanc eſſe rationem, quod Gema- אלעזר ומיהו ישלי עיוןבכל‎
indubium ſit, iſtam Baraitham -סת‎ 2 1
היבא דאמרינן פלוני דיוקא. ו

tam 61 , omniumque ore ita ferri, ac ſi - תא‎
Müiſna eſſet. Similiter, Quid docet nos? ey 153 85. drr
jam legimus; ita inquam Gemaricum י זכ . וע שנה.‎
contra Gemaricum D. proferri inve- את אומרת וכיוצצת‎ ..
nimus, capite, Qui 6020641 : ubi impu- 2 זוה‎
gnamus ſermonem M. Hounæ f. M. װיייאַן` :ך&רפךע דלא פרכינן‎ .
Joſuæ, Quid docemur? iſtud jam dε77π תניננק‎
aliquando Rabba dixit &c. Ratio ממישב לפי שהיא שגוררק‎
eſt, quia Rabba antiquus author eſt; בפי הכל". אכל מברייתא‎
lud apud omnes eſſe divulgatum: שגורורח בפי הכל והברה‎
abſoluteque M. Hounam f. M. Joſuæ אמוראיכם אינםם יורעיכם‎
id audiviſſe, receptum. deodus ne הברייתא ,כדאמרינן פלוני‎
עבתנסון‎ Quid docemur? ecce -.- ברייתא שמיע לירק*‎
quando dixit Kabba. Huic rationi P'on והכריתורץ = מצא‎
acquieſcimus capite 2 סק‎ ubi דמנחות דפריך מאי קמ'ל"‎
M. Papa ait, 51 quis furto oblatam Mumn lnD .. הגינא‎
juvencam habeat, eamque ſabbatho — ויו‎ -
2 מול י‎ An התם היינו מעמאידק".‎
mactet, tenetur. Hic ליהילגסאא שאותה בהיי ץ* ת (פטתנוסעפס‎
Magiſter Papa 06 juvenca aliquid 8 ברייתא‎ .-
docere vult? q. d. Quid docet nos M. היתרק ידועה ושגורה בפי‎
Papa? id 6006 jam hoc modo הכל. כמו המשנח וכן מצינו =0 מו‎
perioribus docuit M. 04ס8.4‎ : 81 fura- &מץשה מאי קמי למאמורא‎

0
1

ץ
0
ק
teſt,‏
וחס
60
ו
פסת
00
5
7
ץ
getun‏
ſcribe‏

1ס
7
וו
1
ה
War‏
ו
6
0
ו
ו
ה
25

װ!\\\\}
חחס
ג"
8
7
4 ת

ו ו
אתא
חיטו
הגלל
הא ו
הול
כ ה
לתו
השו
תי א'
ללמו
לא מ
'הו
אלערו
הד
N‏
אכ וא
וליפא י
\"אי.
מי
מהו
' הר
N‏ ה
שורות
רא
הגרייתץ
אא
"לנחות ך
תי ּ
וחס 0
ל מי
ה חו
;כ?:כמו /
!\\ןמ'ושה 0

השני פרק ב
heedum, eumque 016 ſabbathi‏ זת tus‏
mactet, tenetur. Et quid? de ju-‏
venca nos docere intendit? Sed ita‏
objicere videtur, quod Rabba M.‏
Papa eſſet antiquior. Nec dici po-‏
teſt, hic Raba legendum 616 : hic‏
enim ipſius fuit icipuluns, curi mul-‏
tis locis evincitur, ubi ſui præcepto-‏
ris verbis impugnatur, Quid docet‏
nos? quia abſolute id eum abillo hau-‏
ſiſſe recipitur. Jam illic expoſuit .‏
ה טס Jarchi, legere nos Rabba‏ .§
finali: quod 6 conſtitutione illius‏
paragraphi probat. Hæc ergo vi-‏
detur ratio, quemadmodum hic‏
ſcribo.

6. 126. Authoritate Gemarici ali-
cujus contra Gemaricum Doct. non
pugnant: nam reſponderet quis, Ho-
minem homini opponis. Quemad-
modum in Sanedrin legitur, cap.
Qui eligit. Aliquando autem 6 Ge-
marici D. authoritate objectionem de-
ſumimus, quum conſtitutionem ex
ipſius mente eſſe certum habemus:
ſecundum illud quod in Bava Kama
dicitur, Atqui ait D. Johannes, rapuit;
nec animum deſponderunt juſti domi-
ni &c. Talia multa ſunt.

F. 127. Gemaræ hoc מ1‎ more po-
ſitum, זט‎ Baraitha contra Gemari-
cum D. obiiciat; etſi jam ex alia Ba-
raitha objectum fuit: atque tum 1
ſatisfacit dicendo, quid dicemus? R.
ex illa Baraitha etiam iſtius objectio-
nem depromi. Sic loquuntur in

לאמורגצת ‏ פרק | המניה
רמקשינן על מילתיר] דרב
הונא כריה ררב יהושע מאי
|קמיל והא אמרה רבה הדא
זימנוא וכו" וטעמא משוםם
דרבה קדמון היה וקים ליה
לגמראן דהוה דריש מילתא
בפיהכל.ומסתמא שמעהרב
הונאבריה ררב יהושע-ומ'ה
פריך עלה מאי קמ'ל . והא
אמרה רבה הדא זימנ'ומהאי
מעמא ניחא לן בפרק אלו
נערות דאמר רב פפא היתה
פרהגנובה לווטבחה בשבת
חייב. ואקשינן רב פפא פרה
אתא לאשמועינן כלומר מאי
קמ'לרבפפא הא אמרה רבה
לעילהיה גדי גנוב לו ומכחו
בשבת חייב. וכי פרה אתא
לאשמועינן ונראה רמקשה
הכי משוםדרבה קרמון מרב
פא היה ואין לומר דהתם
נרסינן רבא ותלמירו הירק
ברמוכרה בכמרה דוכתין
ומקשרה עליה מדכרי רבו
מאי קמ"ל משום * דסתכם
שמעהמיניה כבד פירש רש'י
לשםם ררבה בהיא גרסינן
ומוכח לה משמעתין התכ
הילכך צנרארה Spyy‏
כדכתיבנאק -

(קכך) אין מקשין מאמורא

אמורא משוםם דאמר ליה
נבראת אנכרנת קא רמירת

כראיתות בסנהררין פרק
קךןשוּס * דסתמא

-

| + הלכות עולם . ְ
הבורר ‏ ופעמינם פרכינן objicimus Reſch‏ ופו .6.1 קרושי

Lakiſcho dicenti, Mors patris 8O do- מאמורגת היכאת דקיכס לן‎
mini poteſtate liberat, arg. ab impari רהלכה כמותו כי הא דקמ'‎
Scc. bi mmantur: 46 nonne Reſch הא אמר רבי יוחנן גזל ולא‎
Lakiſcho jam ſemel objectum fuit? נתיאשו הבעלים וכו' ורבים‎
idne reſumunt? Dicemus ex 112 et- . כמוהו:‎

iam Baraitha depromi objectionem. הכשות‎ 0 , .
516 ſæpe reperies: Nonne hoc eſt, (קכן) ו הגמר ל‎

quod jam ſemel objecimus.

que dicimus, Legimus in Baraitis
quod pro illo N. faciat; ex illo ipſo

לאמורא מברייתא ואף ע7" Ricun.‏

גב דאיתותב מבריי\;:'אחרח
וניחא ליח בהכי לומ מינימא
.דתיהוי תיובתיה נמי מיהא:

dicto jam objectum eſt contra eum, .

qui 11 repugnat:
denuo objicere ex 114 Baraitha.

nec moris eſt, ei והכי. אמרי בקרושין‎

דאותבינן לריש לקיש דאמר At‏

mirandum confsxtum vidi capite, מיתת האב מוציאה מרשות‎
Preces matutinæ, ad verba, Patres or- האדון מקנו וכו ומתמהיולא‎
dlinarunt preces. Ubi inter ſe diſcre- איתותב לר'\ חרא זימנצת‎
pant D. Joſua filius Levi & D. ומהדריה נימא תהוי יובתיה ס]‎
flius Haninæ: & dicitur, מז‎ Barai- י נמי מהא וכן חמצא בהרבה‎

this exſtat quod סק‎ D. Joſua faciat; מקרמרח ' ולאו מי אותיבנא‎ "

tamen redit Gemara & 0 loquitur, חרא זימננת < 2— היכצת‎
Dicemus hanc eſſe objectionem con- ראמרינן הניא כותיה דפלוני‎
tra D. Joſen flium Haninæ- Atqui ממילא הויא תיובתנת רבר‎
non eſt Gemaræ formula, ut cum di- פלוגתיה ואין דרך להסקשות‎
xit, In Baraithis legitur, quod confi- ם‎ P. לו שוב מאותר;‎

mat ſentenriam hujus; jadeer boſt. וראיתי סוגיא תמודה פרק‎
ea ac inde objiciat contra ilum. Ve- תפלרז השחר גכי תפלור-‎

rum quidem eſt, hunc nodum diſſol- אבות תקנום רפליגי התם‎
vere difficile 600 : attamen autorem ,= רבי יהושע בן לוי וב‎

alia explicanda formula‏ מו כריתור
huic rei etiam invigilaſſe obſervavi.‏
Dicit ergò, Gemaræ illic certum erat,‏
Baraitham illam vulgatam & notiſſi-‏

בר חנינא+ * ואמרי תניצת
כוותירחה דרבי יהושין והרר.
אמר נימא תיהוי תיובתירה

ררבי יוסי בר חנינא ] זד . -ומגדד mam eſſe in ſchola 19. Joſes f.‏
שיטרה בגמרְגאת דאומר תני ideoque hoc 111 ſcrupulum mo-‏ ; אם

vebat, נם‎ hic סג‎ illa diſſentiret.
ף‎

כוותיה דפלוני והדר מותיב 846

מינה לאידך ובאמת שהידה -₪ ad formulæ defenſionem‏ סמאז
eit.‏

קשה מאר להתפתח אלנת
.128 .§ * ואמרינן

0

ף
א

(cap
0
16
ת‎
601
Man
0
0
moch
0
את‎
7
ף‎
3

0

ו.\
7

וֹ\\”?
/0

ו
ו
ל
4

\6\\}0
ה
או
ג

%
20
ול

מאל
דה
הו
(ת'א
כמוו
ת
לאמו
נר
'חא
רת'הו
חכי
דאותו
מח
WS‏
(מחר"
נמ מה
טקיכ';װ
חרא \
ראמרין
ממירץ
פלונתין
ל שג
(דאיתי |
תפלרן
אכות |
י
כותיה
לכ
תה ,
לא
ו

7 השער השני פרק ב

.129. Gemaricus nullo modo
contra Miſnicum venire unquam pot-
eſt: nihilominus סס4- מו‎ & D. Hija
quandoque dici invenimus, Kab eſt
Miſnicus & diſſentit (c.r. C. Han?)
& D. וד1‎ Miſnicus eſt & diſſentit
(cap. t. Babæ mediæ;) quum tamen
certum ſit, eos non eſſe Miſnicos, quia
nec in Miſna, nec in Baraitha comme-
morantur. Sed 0ס‎ ſibi volunt, eos
ס6‎ loco haberi 6 1 Miſnici eſſent, &
à Miſna & Baraitha diſſentire poſſe.
Hanc ſolutionem non niſi magna ditf-
ficultate preſſus Author proponit,
quum aliam non invenit: quemad-
modum illic initio Babæ mediæ oſten-
ditur, ubi Gemara prius contra D.
Hiiam & Miſna objicit, nec ita ſolvit,
Miſnicur eſt 'לס‎ diſſentit, ante finem;
quum מסת‎ niſi hoc modo ſolvere poſ-
ſet. Gapite autem 1. כתובות‎ , ubi
Gemara contra Rabum (qui 5מס‎
5 numero eſle &c. dicebat) objicit 6
Baraitha, Quædam Baraitha habet, lu-
Fentes & ſponſos in illo eſſe numero:
ic ſolvit, Miſna ſit, eamque opponas
licet Rabo; Kab Miſnicus eſt, & diſ-
ſentire poteſt. At hoc modo non ſol-
vit, ſc. illam Baraitham in ciborum -סם‎
nedictione obtinere; & dicere Ra-
bum fll. Bar-Hanæ &c. quemadmo-
dum ibi 6 Doct. Joannis mente con-
ciliat. Jam olim iſtic additamenta
hæc annotaverunt: In iſto major Ge-
maræ viſa eſt difficultas; magiſque
ſatisfecit ut doceret, Rab Miſnicus eſt
& diſſentit: quum nimirum nos Ra-
bum pro Miſnico habeamus. At
11 2

שראיתי הכריתורק בשימה
אחרת מתעורר בזה ואומר
*התםקים ליה לְבעל הגמר'
שאותרה הבריית4 היתרה
שגורה וידועה במדרשו של
רכי יוסי בר חנינא ומה
דחיק4ת לירה מילת4ת היכ'
פליג עלה. וטעם מספיק הוא
לישב השיטח.
(קכח) האמורא אין לו כח
לחלוק על התנא בשום פנים
בעולם ואמנם גבִי רב ורבי
חייא מצינו שאומר לפעמים
רב תנא הוא ופליג בפ'ק
דכתובות רבי חייא תנא הוא
ופליג בפ'ק \ דמציעצתי
ופשיטא שאינם תנאים שלא
הוזכרו לא במשנרה ולצת
בבריית: אל+ ר'ל שהכם
חשובים כמו תנאים ויכולים
לחלוק על משנהה וברייתא
וזה התרוץ אינוּ מתרץ אלא
מתוך דוחק גדול" שאינו
מוצא תירוץ אחר כדמוכח
התם בריש מציעא רמקשה
בריש4< על רבי הייא מכח
מתניתין ולא מתרץתנא הוא
ופל" עד לבסוף דלא —
איפשר ליה בלאו הכי: בפ'ק
דכתובורת רמקשרה על רב
דאמר חתנים מן המנין וכו'
ממתנית:ת דתניא אבליכס
ותתניםם מן המנין ומתרץ
מתניתין קא ורמירת עלירק
זדבר רב תנא הוא ופליג ולא
כ * דהתב

הליכות עולם 3

Doct. Johannes eum pro Miſnico
non habuit: quia Gemara ubi de D.
Johanne agit, ſic non ſolvit, D. Jo-
hannes cum Rabo ſentit, & Rab Miſ-
nicus eſt, eique diſſentire licet. Ita-
que Rab ג‎ D. Johanne Miſnicus non
cenſebatur.
0.129- 6 Gemara ſolu-
tionem quandam proponit, quum 4-
liam proponere poſſet: ſed unam ex
₪5 deſumit. 1100 6 capite, Qui cal-
ceum exuit, docemur, circa contro-
verſiam D. Iſmaelis & D. Akibæ, 0
iis qui ſervos non circumciſos alunt
&c. ubi loquimur, cum D. גכ‎ 6
controverſiam dirimit, ſermonem de
eo eſſe, qui circa veſperam ſervum fi-
bi comparat; ſic inquam loquimur,
An ipſi objectio ſic folvenda 6 De-
inde reſpondetur, unam אס‎ duabus ra-
tonibus ſumpfit. Sic author ,כריתות‎
inquit: adquando multas ſolutiones
eſſe, ſed Gemaræ non eſſe curæ, ut
aliter quam uno 0 objectionem
ſolvat.
)- 130. Invenimus objectionem,
quam Gemaricus Doctor סונמס‎ ; cui
tamen Gemaricus alter jam olim re-
ſponderat. Quemadmodum Cod.
סוק , יבמות‎ Surdus, inquit Raba,
51 ulla eſt objectio, hæc eſt; atqui jam
olim ad ejus ſolutionem ſe converte-
rat D. Eleazar, qui diu ante ipſum et-
lam Rabbam vixit. Similiter conſti-
atione prima Cod. הולין‎ : ubi mul-
ta verba commutant Abæus 6 Kaba,
quò illam ſolvant objectionem, quam

M. Ale poſtea objicit; ſicuti גס‎ 4-

מתרץכי תניא ההיא בברכת
המזון וכי קאמר רב בר בר
הנא וכו כרמתרץ התכם
אליבא דרבי יוחנן כבר כתכו
שם התוספות בזהנ'לרוחק
יותר וניחא ליה מפי לשנויי.
ורב תנא הוא ופליג ורוקנת
אנן חשבינן לרב כתנא אבל
רבי יוחנן לא חשיב לירק
כתנא מרלא מתרץ התכם
גכי רבי יוחנן רבי יוחנן כרב
ס"ל ורב תננת הואת ופליג
אלמות לא חשיב רב לרבי
וח כתנא. א
(קכט) זימנין דמתרץ
הגמרא חדא פרוקא והוצת
מצי למימר פירוקא אחרינא
=אחדא מינייהו נקט וילפינן
האמילתא מפרק החולץגבי
פלוגתא דרבי ישמעאל ורבי
עקיב4 במקיימי עבריםם
שאינם מולים וכו' ואמרינן
אדמשני לירז ר' עקיב4ת
בלוקח עבד בין השמשורת
לישני ליה הא ומהרר חרא
מתרי מעמי נקט וכן אומר
הכריתות פעמים יש כמוה
פירוקיםם והגמרא לא חש
לתרץ אלא חר מינייהו.
(קל) מצנו קושית
שמקשרה אמוראתו שמשיב
עלירק אמורא שקדכם לו
הרבה כי הא דיבמות פרק
חרש אמר רבא אי קשי4ת
הא קשיא וקא מהדר רבי.

Zuitur.

ת
פ
ו
!26%1'11
Ab‏ %

]
ה
ו
0
/
110}21!11
0
&/6 1
ו
50
/ !2}8112
0
cabum‏
1ז
| ו
6 תוז
ו
₪ ףו
locum‏
E gua‏
7 401
שוף פ
ולס
תה
0 ,%?
1'6! וש}:מ
7
1 ס?ש;
ו
10

מתר
המון
הא
לינו
שסה
וחר\
וינת
אן ה
וו
תנו
נונ
ללוף
למא
י
הומר
מי
ודו
האמל
ת
קנא
שים.
מי
ביוֹקח )
לשנל ל
מתר
הגריתו
ל\\'\(:וֹב
חדן ,
ל
קר
לה
הת כי
7 א
חא קשוּא

2 השער השני פרק ב

guitur. Reſpondit 61 M. Aſe, 4
ad me attinet, iſtud, Ejuſque mactatio
legitima eſt, ſcrupulum mihi movet:
at Abæus & Raba Mlagiſtrum Aſen
tempore anteeedunt. Eodem modo
alibi paſſim. Senſus verò hic eſt, ut
indicetur hanc objectionem jam an-
tiquiorum temporibus propoſitam ac
ſolutam fuiſſe.
6. I31. Invenimus in Gemara,
ipſum Gemaricum D, cum aliquid -מ1‎
terrogare, tum quæſtioni reſponde-
re, ejuſque nomen commemorari in-
ter interrogationem & reſponſionem.
Capite, 1720 inventa, ad Miſnam, in-
venit fructur diſperſor: 15 quanto ſpa-
tio? Reſpondit Doct. Iſaac, Invenit
cabum per quatuor cubita diſperſum.
Iſta, Et quanto ſpatio? Doct. Iſaaci
verba ſunt: nec dicere licet, abſolu-
tum ſermonem eſſe Gemaræ quæ in-
terrogat: quia ecce poſtea dicit, nul-
lum certum requiri ſpatium. Vide
locum. Quod ſi ita eſt, velis nolis, iſta
Er quanto ſpatio? ſunt verba D. Iſaaci:
ac ſi diceretur, Interrogavit D. Iſaac,
Et quanto ſpatio ?. Keſp. Per quatuor
cubita cabum &c. Similiter in Cod.
התגיגרת‎ . 516 manifeſtè arguitur 64-
pite, Omnir libellur repudii, ad Miſ-
nam, de libellis mulierum: ubi Raba
reſpondet nullam eſſe objectionem.
Iſtic narrant, ipſum Rabam objeciſſe
iſtam objectionem: nam Gemara ſic
loquitur, סאם‎ Raba, quod D. Zeræ
ſententiam ſequutus non ſit, f acit Miſ-
na: quia de ipſo dicendum, quod tra-
ditiones ſibi invicem opponat. Ita-

אלעזר לתרוצה ורבי אלעזר
קודםם לרכהה הרבה וכַן
בשמעתא קמייתא רחולין
דקא שקלי וטרי אביי ורבא
לתרוצי קושיא שהקשה רב
אשי כדמוכה התם א'ל רב
אשי אנא ושחיטת. כשררה
קא ק'"ל. ואביי ורבא קרמו
לרב אשי בזמן | וכה'ג
ברוכתי אחריני והענין בזה
לומר \ שאותרה הקושינת
הוקשית גם בימי הראשונים
ותרצוה.
(קלא> אשבחן בנמר4ת
שהאמורא יש> בדבר והוא
עצמו ישיב לשאלתו ושמו
יהירה נזכר בין השאלרה
והפשיטות בפרק או מציאות
במשנת מצא פירות מפוזרין-
וכמה אמר ר' יצתק קב בד'
אמות והאיוכמה חוי מרברי
רבי יצחק דליכאת למימר
סתמא דגמרא קא בעי לרק
דהא קֶאמר בתך הכי דלא
בעי שיעורא כלל עיין שם.
ואסז כן ע'כ האי וכמרק
מרברי רבי יצחק הוא וכאלו
אמר: אמר רב יצחק וכמה
קב בר' אמורת וכן בחגינה
וכן מוכה בהריא פרק כלל
הגט גכי מתניתין דגימי
נשיםם ומתרץ רב4ת לות
קשיא . והזכירו התם ררב
גופירק הקשרה הקושי4ת
ראמר בשלמא רבא לא אמר
ברבי זירא מתניתון אלימא
que‏ ג M‏

- הלפות. עולם י ; 94

que ipſe Raba oblectionem propoſuit. לאקשךלו אלמא רבא‎ —
6ופ‎ aliis locis fieri conſuevit. . עצמו הקשוה הקושות‎
6. 132. Multis locis Gemara ודכוותיה במקומות אחרים+ -א‎

nam illuſtrat, eique nonnulla addit:
que madmodum quum dicunt, (קלב) בהרבה מקומוי ד -ותוס‎
ת‎ aliquid deeſt, ac ſic legendum. . 6 מגירה הגמראת המשנרק‎
ססם‎ tantum modo additur quidpiam: ומוסיף בה דברים כאומרם‎
ſed ſententia in contrariam תסת‎ mu- חסורי מיחסרא וה'ק יורוקא‎
tatur. Uti arguitur & C. r. להום”ף אבל להחליף הרבר וכתובות‎
40 verba, Quicunque hunc morem בהפכו לאת כדמוכה פ"ק‎
non ſequitur, illam exceptionem 06 רכתובות גבי בל שלא נהג‎
virginitate obiicere מסת‎ poteſt. 86 כמנהג הזה אין יכול למעון‎
Abæus inquit, Legitur, Quicunque מענרת בתוליכס ואמר אביי‎
morem ſequitur: cui reſpondet *4- התכז תני כל שנהנ . ואיל‎
ba, At ecce, legitur, Quicunque non נהן‎ dory רבא והא כל=‎
ſervat morem. Ratio 616 גוטף‎ homo קתניי והטעכס משום דאדם‎
כ:162);;)3116\\111 ;ס]מוֹ‎ quandoque errat ut פ%ןעה בנירסנת לחסר דבר‎
uidpiam per oblivionem omittat; 6
A ſmonem in contrariam ſententi- על ירי שכחה אבל‎
דבר בהפכו לא וכן פרש‎

am immutet, non item. Sic eodem : .
modo enarrat D. S- Jarchi l. m. ad c. 1. זיל ככיה ג פרק קמנצת‎
Sanedrin. רסנהררין:‎

6.1 Miſnicis Doctoribuseſt in (ללג) ררכו התנאוכ‎

more poſitum, ut verba ſua abſolutè
proponant, nec explicent: ideoque לסהום רבריהם ולא לפרש‎

605 veluti premere poſſumus, arque ab Pr ולוד; אנו יכולין‎
apparenti verborum ſenſu abducere, ולהוציאם ממשמעות ולומר‎
& dicere, talis in 1115 ſenſus eſt; aut di- הבייע או ה"קי וכיוצא בזה‎
cere, ſic loquuntur. Similia multa ſunt, מהרוחקיםם הרבה בכוליה‎
quæ authorem in anguſtias redigunt, גמרא שאומר נכי החנאיתי‎
per totam Gemaram in Miſnicorum אבלררכי האמוראים לפרש‎
dictis obviam. Sed Gemaricorum con- ולא לסתוכם ולזה אין \ אנו‎
ſuetudo eſt, explicitè, מסת‎ præcisè ſua יכולינש לךןחקם ולהוציא'‎
proponere: ideoque eos urgere, &ul- ממשמעות בשום פנים ולומי‎
ס\‎ modo ex apparenti verborum ſenlu הבמע או ה'ק וכיוצ' כזרק‎
protrahere מסת‎ poſſumus; ; 6 046- מהדוחקיםם שאומריםם גבו.‎
re, talis מו‎ illis ſenſus eſt, aut, ſicloquun- התג איכם שהאמורא היד-‎
tur: ſimiliave dicere, quibus ab aucho- שהיור‎ e

ribus

ת

ף
Gemal‏
ס
nonex‏
Cundun‏
ה
200
ו
ת
Ba‏ וו
ס
116
מוס
0
neke;:‏
tur.‏
necpre⸗‏
1
מום
ה
ו
( א
( מ.
ו1
108
0
ו
לו
\&\&\\\6
*8]&[][61
8 מ\
\\}\}\»'\\ף
lorum‏
61
Juam‏
א
;!סלסזק

מו
ולנוות

לת
מנית
שטף;
סור נ
להסף
בהגנו
רכתוכוף
כמנהג ה
מר [
החס ת
דא וה
נ'ו
סע ף
ליריע
י
7 גכ

לה א
ולחעיות,
או|

לװטה

tur. Codice de Idololatria, eapite, D.

] סא

. השער השני פרק ב

ribus alia ſententia exprimitur, quæ- . לו לבאר ולפרש רברין‎
que apud Miſnicos reperiuntur. Nam ומדלא פירש דבריו משמען‎
Gemarici eſt, ſua verba explanare & כפשומן והארי בז‎
explicare: ergo quandoquidem 64 < הכריתוות פ התכלרי‎
non erhlicn eorum mens cenſerur - דל:ת אוקי התכ דברי‎
cundum ſimplicem ipſorum ſenſum.
Hac מג‎ re prolixus eſt author בריתות‎ R———

ad caput Hacinthus: ubi Gemarici,
verba non diſponit eo modo, quo ta- בברייתא אחררת גבי חוס‎

men מ1‎ eodem ipſo diſcurſu circa 2[1- 02 ñe⸗ צמר פטורין‎
am Baraitham diſponimus; מנטטף‎ di- ושר" פשת] 72 2 צמר לי.‎
citur, , 1ת‎ laneis abſolvuntur, quumtu- והיינו מפני שהאמורא ד'‎
nicam lineam geſtant; item 1115 lineis, לו לפרש רבריו מה שאין כן‎
quum lanea induuntur &c. Idque - התנא וזה מכוון דבריו וא'ן‎
eo, quia Gemarici erat verba ſua expo- . צורך באריכות‎
סוסת‎ ; 40 quod Miſnicus non teneba-
tur. 16 eſt illius verborum ſenſus: אשכחן דוכתה‎ 50)

nec prolixitate opus eſt. דמקשיבן לימצת \ כתנאי‎
9. 134. Habemus 004 ubi ſic obj- ומהדרינן ביע לירת \ להו‎
cimus, dicendumne eſt, efle hoc ſecun- מילתא דהך אמוראת בע'א‎
dum diverſas Miſnicorum ſententias? פרק רבי ישמעט גבי ע'א‎

atque 164 reſpondemus, Toti mundo -
iſtius Gemarici ſententia מסת‎ proba- H HH õ

Iſmael, ad verba, Idolo quod מו‎ bacu- 899 כעין פנים : ואמרינן‎
10 colunt, reus etiam quis conſtituitur: 2 50 כתנאי וכו‎
0. 0- quandam imaginem, , 6י1‎ veluti בעין פניכם בעינן כלומר‎
faciem, non requirimus. Ubi quæri- ולא אתי האמורצת בשום‎
mus, Dicendumne eſt, eſſe hoc אחר מהם . וכיוצאפ בזה -מטסס6!‎
dum diverſas Miſnicorum ſententias? במקומורת אחריםם ופל'אה‎
atque reſpondemus, Per totum mun- דערת ממני נשגברה ל4‎
dum faciei ſimilitudinem exigimus: אוכל" לה < ראיהו דחיקא‎
quaſi dicatur, Nee Gemaricus cum 1- ליה איך יאמר התנא דבף‎

lorum ullo facit. Similiter 4115 locis: רלא ככ"ע במ"ש בהורארת‎
85 פטוגות‎ ſcientia ג‎ me occulta eſt, altior

quam ut aſſequi queam. Etenim hoc authori Gemaræ ſcrupulum
A . . -
movet, qui Miſnicus ſermonem proferat, quem totus mundus non
Probet; (quemadmodum capite præcedenti הנ‎ aſſignanda vocis ſigni-
₪16

הליכות עולם 6

dictum fuit) & redit 6 in-‏ 6מסהגסת
quit, ne quidem ſecundum unum Do-‏
Etorem loquitur. Hic non eſt Gemaræ‏
"אס ſtylus Itaque hoc magꝑno mirando‏
citatus fuit author M'; nectamen‏
quicquam producit, niſi quod dicat,‏
Uniuscujusque ratio ſecundum ſubje-‏
Gam materiam explananda eſt: quare‏
attenta cenſideratione opus eſt.‏
6. 13 5. Paſſim in Gemara inquit au-
thor, An dicendum 5 abſolute
dictum legere, 0 illius N. dictis re-
pugnat? Aliquando etiam dicit, an di-
cendum eſt, nos abſolute dictum in
Miſna legere, quod unius N.ſententiæ
conveniens eſt? Exempli gratia, an di-
cendum eſt, nos abſolutè in Miſna di-
Rum invenire, quod D. Eliez eris ſen-
centiam continet? cap. 1. ערובין‎ 2
verba, Poſtes, quos altos dicunt, decem
almorum ſunt; ſimiliterq; in .ברכות‎
Rationem hujus reddere oportet, qua-
re ubique Gemara eandem formulam
מסה‎ retineat. Itaque Magiſter meus
(quem Miſericors ille & Kedemptor
סיוסז‎ rationem 0 laude dignam
reddit ad locum D. Eliezeris: hunc
Doctorem E. fuiſſe excommunicatum,
ideoque abſolutas Miſnæ conſtitutĩo-
nes nullibi cum ipſo facere. Idcirco
Gemaræ multo difficilius videtur, ubi
D. Eliezeris fit mentio, ſi dicat, Legi-
musne aliquid abſolutè ſecundum
iſtum? (q. . Conſtitutio ſic ejus ſenten-
tiam ſequitur, ac ſi abſolutè aliquid in
Misna diceretur) difficilius inquam,
quam ₪ quæreret, Legimusn

חלשון בפרק שעבר! וקנת
מהדר לירז אפילו כחר
לצ אתי ואין זו שיטרק
הגמרא והכריתות התעורר
בזרה התיממת הנפלא ולא
העלה בידו כלום זולתי אמר
צריך לבאר טעם כלל אחד
ואחד לפי עניינוי וציע'

לקלר6 בכוליה. גמר:ת
אומר לימאו תנן סתמנת
דלא כפלוני ופעמים אומר
לימא, תנן סתמא כפלוני
כמו לימא תנן סתמא כרבי
אליעזר פ'ק דערובין גבי
לחייכם שאמרו גבוהיםם „

וכן בברכורת וצריך טעכם
שאין הגמרא מוליך השימה
שוה בכל" מקוםם + ומרו
החכם6 גר'ו היה נותן טעם
לשבה גבי רבי אליעו
דרבי אליעזר שמותי הוא
ואין הלכרז כמותו בכל-
מקוםם ומ'ה דחיקא לירק
מילתא לגמרא טפי גבי רבו
אליעזר לומר תנן סתמא
בוותירה כלומר והלכר;

כמותו כדין סתם במשנה

מלמימר הנן סתמא. דלא
כבר פלונתיה שאומר בכל

6 abſolutè, quod non eſt ex ejus men-

Simili-

(c. E.) repu gnat? cujusmodi Verba ubique occutrunt.‏ ו ף ש
ter‏

ו
-.
₪1

ו
.0
et‏ ח
tum 1.‏
אא
1 אף
-
Quan‏
ת
טס
07
ס
0
10
0
adduce‏
Pafl‏ 0
וס וו
?
ת נז
01
ווס
שוו
7
ו
[515?;111
e⸗‏ תוס
סת
ו
אא
ו 19
ו
,16113\?}
0

חלשין
מהדר
לא \
הגמיא
ה -
הר
יוו
אחי ו

ק
מר י
דא כ
למא ת
כ לזש
אל'עור
יס

כן כגו
וה
ח ככ
הונס נ
לענן |
ד א
א' הלל
מום |
מל
s‏
מותית
מתו
מלמימרט;

השער השני פרק ב

ter reddenda ratio, ſi auchor Gemaræ

modo conturbetur in aliorum‏ ו1

Miſnicorum dictis.

. 6. 16. Aliquando Gemaræ vi-
ſum eſt, 6 Baraitha cum objicere,

tum ſolvere; quamvis idem objice-
re & ſolvere 6 Miſna potuiſſet: id-
que quia Baraitha magis perſpicua

eſt. Quemadmodum illud capitis,

Quænam eſt uſura? Atqui hæc eſt Ba-
raitha, Ea 06 סץ‎ nihil definiunt:
quamvis idem poſtea in Miſna ſequa-
tur. Sed quia in ea hoc manifeſtè

appoſitum non eſt, ſc. Si quantitas

determinata ſit, 64 06 re definiunt,
ſicuti in Baraitha eſt conſtitutum;
ideo Gemaræ viſum, סט‎ Baraitham
adduceret : quemadmodum ali-
ום‎ paſſim. Hac eadem ratione mi-
hi ſolvendum videtur, quod ſcru-
pulum movet in conſtitutione pri-
ma ברכות‎ : ubi legimus, מז‎ Occ.
ſollicit quæſitum fuſt, Iſto, Lev. 22.
Cum occubuerit ſol, mundus erit, intel-
ligiturne ſui ſolis occaſus; an forte
lucis ſuæ adventus? Poſtea iterum
rem Baraitha explanant, ubilegitur,
Signum rei eſt ſtellarum ortus 6
cum eam & Miſna etiam explicare
Potuiſſent, ubi legitur, Ab hora qua
ſacerdotes &c. ideoque occaſus ſolis
ejus deſignatur. Veruntatem Gema-
ræ authori magis placuit & Baraitha
ſolvere: quandoquidem magis per-
ſpicua eſt quam Miſna: quia manite-

- 116 legitur, Et fignum rei eſt &c.

K. 137. Per totam Gemaram author
aecingit ſe, ut? lutam Miſnam ad

97
מקום וכן יש ליתן מעם א'
* משתבש בכה"ג גבי הנאים
אחרים.. .. -
(קלך) זימנין ניחא ל"
לגמרא להקשות או לפשוט
מברייתא ואף על פי שהירה
יכור* להקשות או לפשוט
אותו דבר ממשנה > וכגו]
שהבריית' מפורשת יותר 2
האדפרק איזהו נשך והתניא
איןפוסקיןבהואעגשמשנה
היא לקמן. אלא משוםדלא
מסיים בה בהדיא יצא השער
פוסקין כדמסיים בבריית>ע
לכך ניחא ליה לאיתוייברית.
וכן בהרבה מקומות ומטעם
זה ניל לתרץ מאי רקשרה
בשמעתא קמייתא דברכות
דאמרינן התם במערבא בעו
מיבע'האי ובא השמשוטהר
ביאת שמשו או דילמא ביאת
אורו הואת והדר פשטורק
מברייתא רקתני וסימן לדבה
צאת הכוכביםוכו ומן המשנ
היה יכול לפשטה רקהני
משעה שהכהנים וכו'אלמא
ביאת שמשו הואאא דניוזא
להוטפי למפשט מן הבריתא
הואיל ומפורשת יותר מן
המשנה דקתני בהדיא וסימן
לרבה כ* ..

(קלן) בכוליה . גמרגת
מהדר לאוקומי מהנית'ן
סתמא אליבא דהר מתנאי

* מסתברא -
alte-‏ א .--"

98 . הליכות עולם‎
alterutrius ₪ duobus Miſnicis ſenten- דפליניבהאי מילתא במקום‎
fiam revocet qui alibi in iſta re diſ- אחר והזא אומר בכל מקים‎
ſentiunt: & ubique ſic loquitur, Cum מני מתניתין לא פלוני ול‎
quo facit Misna? nec cum hoc, nec פלוני אנ"א פלוני ואכ"א‎

cum סו1‎ ? 1 velis, dicam cum 6 פלןנוןכךן;יאמהןאון לשאול‎ |

N. ſi velis „dicam cum ilo . vel ſimi⸗ אולי דעת שלישי הוא ואה!‎
611 ,6 : 0. en- . .
tia ? Quod ſi ita dicamus, ,6 Mis⸗ e 5 5
nam nec cum hoc nec cum illo face- במקים הב דעות אלא ודאי‎

ודר ם על re, quia abſolute ponitur; ſi in ea‏
משנה זו הנשנית סת : י
דעת אחר. מאותם. התנאו eſſet tertii cujusdam ſententia, eam‏ סץ

adduxiſſet ubi duas illas ſententias .
protulit. Sed indubiò hujusmodi שחילקי יבדבר במקוס אחר וא‎

na quæ præcisè proponitur, unius Miſ- נשנית והיינו רקא מהררמני‎
nicorum alibi ה1‎ re ipſa in ]5 ab⸗ . מתניהיו ואמאן תרמייה‎
(קלח) מי קשוד ש ם י ם‎
61 , quod 40 rem ך 0 \ , וה גס סץ‎
ממ:שמ?.מךישא ן;?ף על }ב ?פ&םכװ*ס)&ש&סוֹװ?&ן&מ%]/\ן]וֹס&?סט‎
6. 138. Aliquando prius & Misna דאי*כא לאדחר”א א דסמיך‎
obj'icit Gemara, quamvis 8 rejicere 1 אסיפצת פבק אלו נ‎
promptum 6 ſed 0 fmem atten- נערה אין קטנה לא ז ו'כ‎
dit. Ut capite 172 ſuns juvenculæ; לרחויידהתם למעוטי בוגרת‎
Juvenculæ talis eſt ratio, תסם‎ verd אלא דסמיך אסיפא דקתני‎
puellæ? ubi id 6 modo retundere כל מקום שיש מכר אין קנם‎
licebat, iſtud hic dici 40 excluden- וכו'רהיינו קטנה שיש לאביה‎
quod finem attenderit : ubi 1695 קט:ה לאוכיוצא בזה הרבה.‎
Ubicunque eſt venditioni locus, con-
demnatio מו‎ dotem ceſſat &c. quia סוניית הגמרא‎ (190)
סום‎ de puella agitur, quam pater -מ6*‎ ePr בהרבה מקומות‎
dere poteſt. Ergoiilla non eſt puel- 95, ממשגה שי‎
1 ratio. Hujusmodi muka funt. — ל והדר תו מכש‎
. 513 ש1‎ 1 / 1
6. 139. Plurimis locis Gemara 6 v ממשנה שאיז לרחוה‎
Misna objicere ſolet, 0 retandere " חה‎ “ 1 - 2 4-
& diſſolvere ſit in proclivi poſteaque ל'[ י;ט ( תרוג שורק‎
redire ,& & Misna objicere, quod ſo- אילן בשלשה דרכים ליתני‎

.בש;שה רברים וכו'ומרישא קדושין ſit. Utinitio‏ תסה facile‏ הסו
20 'ֶ

ו

ף
ה
1
וה
ו
primit‏
ה
ל
ו₪
6
proke‏

ע

. 1[110}!.

א
2
410
N. no‏
ף
ו
(C.hi‏
etiam‏
הלו
ו
נוח
ו
Cencdu‏
10
ה
dis‏ 6
ו
kerens‏
יש
ו
מסװף%}
ג ן1\10

0

| א
ו

לת
אחר\
מני מ
ג
פלונין
אוליר
כמרמי
דחר
נמקס
מנה ‏
דחו
לק
נעיתו
מהנוחיי
מֶ
ממשנת
דאיכאל
אזס
י או,י
י
ל נקס
שורהװנר
בה וה
קטנה לא

הל
הונח (
\להרץ :
ת
לל-
ו
לק 4
ע

tur tribus modis : cum legendum

videatur, Tribus rebus &c. Attamen

antea objicere potuiſſet, quod lega-
tur, Oblatio decimarum æguatur
primitis duobus modis &c. Niſi
quod cum illa de citro objectio faci-
le refellatur, quemadmodum ibi re-
fellitur (quomodo illud initio non
ſolveretur;) ideo inde objectionem
proferat. Quia Gemaræ hoc מ1‎ mo-
סע‎ poſitum, ut primo aliquid objiciat,
quod retundi ſolvique poteſt. Simi-
liter alibi paſſim.
6. 140. Aliquando evenit, ut quum
author ita loquitur, Illud cujusdam
N. non expreſsè dictum eſt, ſed אס‎
ejus verbis concluditur; objiciat,

Quod ſi 8 verbis concluditur, quid?

(ſc. hic deſideratur?) .ף‎ d. quod ſi
etiam è verbis concluditur, quid 7
Tam bene iſtud per conſequentiam
diſcimus, quam expreſſis verbis. Ali-
quando verò non objicit, Quod 8
verbis concluditur, quidnam? Di-
cendum porrò eſt, non quadrare
hanc obectionem, niſi quum author
quærit, Ilud cujusdam N. expreſſe-
סת‎ dictum fuit, ת4‎ per conſequen-
tiam? ac deinde conſequentiam pro-

ferens, expreſſis verbis rem proponi

concludit quippe tum ob ectio hæc
quadrat, Quod ſi & verbis per con-

7 השער השני פרק ב

Atqui legimus, Citrus arbori æqqua-

חחך הור ליה למיפרך.
דכתני תרומת מעשר שורק
לביכורים בשני דרכים וכו
אלא מפני שאותה של אתרוג
נרחית בנקל כדרחילההתם
מה שאין רישא נרהית בכך
משוםהכי פריך מינה שררך
הגמרא להקשות תחלהדבר
שיש לרחות ולתרץ וכ בכל
דוכתא * |

ה קמ) פעמים כשהוצת
אומ'הא דפלוני לאו בפירוש
איתמר אלא מכללא איתמר
פריך ואי מכללא מאי בלומ.
וא"נ מכלל4את מאי הוי הא
שפיר שמעינן לה מכללצת
פמו בפי: ופעמים לא פריך.
ואי מכללא מאי! ו"ל דל4ק
שייך להקשות ואי מכללא
מאי אלא היכא ששואל הא
דפלוניבפי איתמ'או מכללא.
איתמר ומייתי כללא. ומסיק
בפי איתמר אז שייך למיפרך
ואי מכללא מאי משום רכיון
דקא מרח ומהדר לאסוקי
דבפי איתמר ולא מכללנת
נראה שיש נריעות בכלל כי
הא דפרק הבא על יבימתו
אמר רבי יעקבבר אידי אמר

ſequentiam eruitur, quid deeſt? Quandoquidem cum fatigatus au-
thor ad rem redeat, concludatque expreſſis verbis rem propoſitam
fuiſſe, non tantum per conſequentiam; conſequentia laborare vide-

tur. Quemadmodum illud capitis,

Qui ad fratriam ſuam accedit.

ubi refert 19. Jacob 5:100, dixiſſe Joſuam +- Levi, conſtitutum eſſe אס‎

N 2 ſen.

הליכות עולם י 0

ſententia D. Simeonis f. Jochæi: cui יחושע ב"ל הלכה כר"ש בן‎
D. Iacobo f. Idi reſpondit D. Zera, Ex- ייחאי א'ל רבי זירצת לרבי‎
preſsè hoc audiviſti; an ex 21115 ver- P יעקבבר אירי בפי' שמיש‎
bis hoc concluſiſti? Quæ eſt conclu- או מכללא שמיע לך - מאי‎
סם‎ ? quod dixerit D. Ioſua ſi Levi 56- כללא דאמר רבי יהושע בז‎
ad hæe usque verba, Dixit ei, expreſ- 9 לוי וכו" עד אמר ליה‎
55 0 %\1&\73. ־15)]]0\3[101]111‎ „Quod שמיעלי ומקשה ואי מכללא‎
8 8 verbis concluditur, quid 66 . פו‎ .
Poſteaque reſponderur; Quia ad- —81 5 nn e
verſus illum exciperetur, Hic ſecus עךוּן ובו בל כה ג‎ --
ſe res habet &c. Et ſic omnia ſimilia. א בב מק;םשאן?ר לפי‎
960 ubicunque ex veritate dicitur; II. א'יח?; \: ה;?\ ת-בי;?-' ל וב"‎
lud cujusdam N. non expreſsè י אָ א 8792 8 נמר נחו‎
ſed per conſequentiam: quemadmo- והיצע רשבועורת פ'ג‎ ( 2
dum iſtud שבועות.0‎ 6. . Dixit D. ר רב פפא הא דרבי‎
R. Papa, Ilud D. Abhou expreſi? איתמר‎ 2 Res
dictum non fuit; ſed per conſe- 328 ?כלל\; איתמר‎ :
quentiam: quia dixit M. 1 ות‎ Abi- מירי - כה ?י?בין וכו‎
nis &c. & hujusmodi plurima ubi- ךכװחה טובא בכל כ* האי‎ \
cunque modus conſimilis eit, ibi ob- ואי‎ nßpn גוונא לא שייך‎
jectio non quadrat, Quodſi per con- מכללא מאימשום רקושטא‎
ſequentiam, cid hic 61+ ; quia nu- . . קאמר‎
da veritas profertur. 2
.4 Bemara Miſnam compen- דרך הגמרצאע‎ ( o) 2
diosè 40000686 ſolet. ut להביא משנה דרך קצרחה -ג0 חולין מ‎
pite, Brachium & maxillæ: Legimus בחולין פרק הזרוע והלחיים‎
מו‎ Miſna, Tragelaphi 20905 inter- תנן כוי חלכו אסור כהלב‎
dictus ut 40005 pecudis & ſanguis בהמה ודמו טעין כסוי וכ‎
obtegi 06066 &c. Attamen hæc Miſ- ומשנהזו אינה שנויה בפגנון‎

ו .5 1 || hac 10116 non legitur; ſed eam‏ גת
אלא שהגמר קצר אותה produci de-‏ סטף Gemara 4 eum,‏

'??י מה ?"־;ר;וּ\י להביא וכן bet modum contrahit: verum diſ-‏
ו'א 5 2 מץבה יכיצר poſitio Misnæ talis eſt, Quomodo‏
שרך\ חיה רמו מעון כיסוי æ quatur feræ? ejus ſanguis obtegi‏
וכו כיצר שוה npia‏ חלבו -4טף+ debet &c. quomodo pecudi‏
אסור וכו וכך פק רשבועות .₪6 ejus interdictus eſt‏ 24605 ? עגם -
חנ;התם מראות נגע' שתים legimus,‏ סוו3 , שביעית .ן,6 Limiliter‏
%הרח עזהבשלג וכויוהמשני inſtar‏ אטף : 6 ſpecies duplex‏ אזקס, 1
נום9 papulæ 16 habet, nivem albedine‏

ף
0
ו
חה
0
Ut in‏
חוד
-.
חסס
ף
ה
1
mon‏
ף
!הן ה
נחות
לה
מ0ס
contr‏
ג
ג"
Hep‏
F.‏
ומ0ס
8
%
ח0
ט
Morte‏
lent,‏
אאו
ז
1 ף
ו
1ת
ל
ו

ANR
יוחאי‎
יעקב‎
או ול‎
כללא‎
\ לו'‎
י‎
מא ו‎
ש' ו‎
נל כו‎
האמת‎
איתמר‎
בנון הו‎
זמרר‎
נתו ל‎
אלא ם‎
\ ג‎
מי‎
נונולו‎
מכללא‎
ק.‎

י
ד
ת 97
כזמה וו
מהו
חאא,
47 מה/
1 צע
:צװ'ו לת
4 לל-
אז" ן;כן!ן?

/

æ quat &c. Attamen Milna proprio
loco 164 16 non habet : nam talis eſt
Miſnæ diſpoſitio, Tumor lepræ eſt
inſtar pelliculæ ovi; cui illa lepra
ſuccedit, quæ albam lanam refert,
ut inquit Kibbi. At Sapientes ajunt,
Tumor lepræ albam lanam refert & c.

Verum id fit quia Gemara Miſnam
שצריך ודכוותיהו בגמר+ת.‎
טוכא ום צמא שאין הגמרא‎

contrahit, 6406 ſapientum verba:

- פטטנגוף‎ opus habet, decerpit. Hujus-

modi in Gemara ſunt quamplurima:
ratio verò 61 , quia Gemara cum ſer-
monem producere nolit, breve di-
Gkum excerpit. Cæterum author
כייתות‎ majus quid invenit, Cod.
מנחות‎ : ubi Gemara inquit, Legi-
mus, 814 tergo ſecuit cultro, veſtes
contaminavit. Hæc ססם‎ integra, nec
contracta Miſna 61 : ſed ex alterius

Miſnæ ſubtili conſideratione profluit.

Examina illic accuratè & invenies.
Hic plura addere neceſſe non eſt.
6- 14- Paſſim in Gemara dicere
conſueverunt, Licentiæ ſive conce-
dendi vis ad nos docendum potior eſt.
Sic 6. Qui dicit, in ם1 , קירושי"‎ qua-
dam Baraitha legitur, Si maritus ita
loquatur, ab hoc tempore & poſt
mortem (ſc. repudium tibi mitto)
eſt & non eſt libellus repudii, ut cen-
ſent, Sapientes: at Ribbi ſive Doctor
Y. libellum approbat. 1ם1‎ objicimus,
At ſecundum Magiſtrum Judam,
qui illos etiam in libello conditiona-

ראפי" בע"מ אינו גס ומתרץ diſſentire dicit, in libello conditio-‏ 1ו

diſſenſum ſuum promere debe-‏ ו[גת

7 השער השני פרק ב

במקומה לאו הכי איתא דכך
היא הצעה של משנה שאת
כקרוםם בוצה שניירה לה
כצמר לכן דברי רבי וחכמי"
אומריםם שאת כצמר לבן
וכו' אלא שהגמרות קצר
אותה ולקח דברי חכמיכם

רצה להאריך ונקיט לישנא
קלילא י וגרולה מזו מצנת
הכריתות במנחות שאומר

תנן מלק בסכין מטמא בגדי"'
- ואין זו משנרה ולא: קיצור

ממשנה אא מדיוק'רמתגיתין
אחרנית4א דוק | התם
ותשכח וכאן אין צורך
להאריך = ,

(קמב) בכמה מקומות
בנמרא אומרי'כחהדהיתרא
עדיףספי לאשמועינן בפרק
האומר בקידושיז תניא מהיו"
ולאחר מיתה גט \אינו גש
דברי חכמי רבי אומר הריזה
גטי ואקשינן ולרב יהוררק

דאמר בע'ם נמי פלינילפלנר

בעימ ומשני להודיעך בחו
דרבי אפילו במהיום ולאחר
מיתה הרי זהגט כלומרוכ ש
בע'מ והרר מקש וליפלגו
בע'מ להודיעך כחן דרבנן

bant. Sed reſpondet Gemara, , 1160 ſecus fieri, ut tibi vis illa Ribbi

ſgniſicaretur: hoc modo, Quinetiam ver

bis, Ab hoc tempore &
N ʒ3 boſt

הלוֹםת עולם . נסז י

poſt mortem continetur repudium; כבחהדהיתרא עדיףוכן אומר‎
ף‎ d. quando magis in libello repudun . בכל דוכת' ולאפריך ליפלוג‎

conditionali? Iterumq; 1 objicit, בתרוייהו - כדפריך בריש‎

Atqui diſſenſum in conditionali !!961- ביצה אדמיפלגי בביצ'ליפלון‎
teſceret vis illa Magiſtrorum: hoc עריף ליפלוג בתרוייר-ן‎
modo, Ne quidem in conditionali וליתניתרנגולת היא וביצתה‎
libello repudi, repudium contine- R oſ בש"א 'ויש‎
tur. Sed ita objectionem diluit, Li- „ ל כררשמחלקיןה‎
centiæ vis potior eſt. alibique paſſim רהלשון ארוך אין לאשמוע‎
loquitur ſimiliter. Nec objicit, At- תרוייהו אלא כחה דהיתרא‎
qui controverſia in ambobus propo- בר אבל" היכא רהלשון‎
nenda erat: quemadmodum קצר להודיעך כח האוסר -1ווס‎
cur ביצה.700) סמות1‎ . ſicuti ſuam in והמת'ר אומר שתיהם כ'‎
ovo controverſiam proferunt;, pari- ההיא דביצהו ו"א דבביצה‎
t&r eam circa gallinam producen- דוקצע פריך הכי משוםם‎
dam. Quod ſi excipias, Licentiæ vis שתרנגולרק וביצתה הדצת‎
potior eſt; 6 ambobus diſceptetur : מילהא היא‎
ac dicatur, De iſta gallina & ejusovo לסמנ) פעמים פשיטא*‎
aſſerit familia Schamæi &c. Sunt בעינת ממעשר- ף‎ “
ſic diſtinguant, Ubi prolixus ſermo ' לאןמח; - ;. הפ‎
eſt, de ambobus monendi non ſumus; ובולל ף על .ם 3* ה‎
ſed de licentiæ vi tanrummodo: at ubi 2 ?ן פשומ ממישנח‎
conciſus ſermo 61 , quò ]6 6 Gemara ב במות פרק האשה דבעינן‎
Vim doceat eum ejus qui rem inter- אי חיישינן תרי יצחק רקא‎
dicit, tum ejus qui licitam facit, am- פשיט לה ממעשה דרברק‎
סט‎ proponit. מוטסם‎ in ila Codicis בר אבוה וכו ואעפ'י שתיה‎
';מ]זסזוֹסץ]מסס ב\]יצה‎ :;\1'11 dicunt, illo יכול לפושמה ממשנ' דקתני‎
modo תו‎ controverſia de סצס‎ tantum .
objici: quia gallina & ovum quo- n וכל מעשה בר' הרי‎
dammodo unum funt. וכוי וכן במקומות אחריםם‎
0. 43 Aliquando Gemara quæ- והמעם דניהא ליה לאיתויי‎

ſtionẽ è caſu cujusdam Gemarici מעשה משום, דמעשה רב, -\ס!‎
vit: quamvis 6> Miſna ſolve- ופשיטא‎ *
re סק‎ Ut יבמות תו‎ capite Uxor: ubi

quærimus, An metuimus, ne duo ſint Iſaaci? cui quæſtioni ſatisfacit ẽ

caſu quodam Rabbæ 1ם‎ Abhouæ &c. Quamvis reſpondere potuerit

Miſaa; ubi legitur, Quodvis curiæ opus, id reſtituent &c. (ꝗ· d. quam-‏ ל

- השערהשני פרק ב

vis duo ejusdem fint nominis, nul- (קמר) מצינו ת"ש אחר‎ ,
lum periculum: modè inſtrumen- 4 .
tum ג‎ ſenatoribus 16 approbatum.) דפשיט מילתא ממשנהפרק‎

16 21115 10615 : nam ratio 615 , 4 כיצר הרגל דבעי פי פררה‎
illi ideo caſum adducere libeat, quia בהצר הניזק אובחצר המז'ק‎
caſus 44 docendum comodior eſt. ופשיט'ליה ממתניתין ובתר‎
. 144. Invenimus hæc verba, Veni, הכי קאמר תש ממקומורת‎
Audi: poſtquam 6> ipſa Miſna אחרים + והטעם ניחא ליה -ט4‎
thor rem explicuit. Ut capite QLuomo- ילגמרג \ למפשט \ מכל"‎
do per nocet: ubi quæritur, Quum os ! המקומות שאיפשר‎
vaccæ eſt in area ejus qui damnum י (קמה) מצינו רמקשה‎

לאמור: . : 5 4164 מ1 מזטטף verò‏ מג ; צטוסגק
ואמורא מברייתא וקאכ" Miſna‏ אס qui damnum infert? quèòd‏

difſolvitur: poſteaque dicitur, Veni, & O3 D0 P„ פ גיסת‎
1106 אס‎ aliis locis. Ratio: quod Ge- היא דילמא. משבשתא ה'א‎
maræ, utè quibuscunque 1066 בפרק 2— כתבי גבי כל" +4סק‎
dubia ſolvat, allubeſcat. \ המזיקין נהרג" בשבת מתיב‎
0- 145. Invenimus Gemaram 8 Ba- רב יוסף וכ עד א"ל רבי‎
raitha contra D. Gemaricum argu- deroDD R ירמיה‎
mentantem 010010 , Quis נמם‎ affirma- משבשח4צת - הוצע והמעכם‎
bit correctionem eſſe? fortaſſis eſt שהבריינו" לא היו מוחזקות‎
Perplexa ſententia. Ut capite, Omnia דידועות כ'ב . ואיפשר שוש‎
ſeripta, ad verba, Omnia quæ damnum ברייתא דלא מיתנייא בירק‎
inferunt, occiduntur &habbatho; Ob- . : ;
1 : . : רבי חייא ורבי אושעיאת‎
- סת.‎ M. תקסוסן‎ &c. usque 48 verba, ואמרינו בעל ל בריי‎
Dixit גס‎ D. jeremia, Quis tibi affir- ר 3? בעלמא בל ברייתא‎
mabit correctionem 66 ? תנייא ביה רבי ח? מוטעס!‎ - 2
eſt perplexa ſententia. Ratio 6 ובי רבי אושעיא משבשת*2 גטף,‎
Baraithæ non ſunt 4400 confrmatæz היש וכר כמ ש ל‎
40 cognitæ: quin etiam fieri poteſt, ut למעלה ! וממעכם זה ניחא‎
detur Baraitha, in qua nomen D. Hiæ לי בקצת מקומות דמיית!‎
& D. Oſchaiæ non legatur: universè ברייתא ומאי דאיתמר עלה‎
autem 16 ſtatuimus, Omnis Baraita, פי שלאית‎ vy מאמורא ואף‎
מו‎ qua R. Hija & familia R. Oſchaiæ ופשיטא‎ *
מסמ‎ commemorarur, perplexa ſen-
tentia eſt, &c. quemadmodum ſupra dictum fuit. Hac ratione mihir
in multis locis ſatisſit, quum Gemara Baraitham adducit, Pprætereaque
סט‎ de ipſa 4 Gemarico ,כ1‎ dictum fuit: quamvis neceile non ס‎
quum

הליכות עולם 04
היהצריך כי מהברייתא לבר ſola Baraitha ratlonem, quam‏ ג quum‏
הוה מייתי הראירז שהיר vellet, produgeret. Quemadmodum‏
רוצה כנון בפ"ק דכתובורת objicitur, Ecquid‏ גסט : כתובות .1 C.‏
דפריך ומי איכא הוראדק doctrinæ nomen 1 incerdicto obti-‏
לאיסור ומשני אין. והתניא net? & reſpondetur, ita eſſe: nam‏
חוט השדרה שנפסק ברובו *תוק! ecce tibi in exoticis, Si medulla‏
דברי רבי + ב ,עקכ, אויר dorſi maxima lard Prtcil‏
ceniet D. 4‏ סט diſcerpti legem habet)‏ (
יאביל\' נ'קם. הורה רבי 2 Jacob, etiamſi per-‏ .}31?1 )18, 5
עקב < אמר רב הונא orata tantum fuerit. D. Judas idem R‏
הלכרק כרבי יעקב > ומן cum 1. 0 docet. Dixit M. Hou-‏
הבריתא לבר בלא מילתו

na, Conſtitutio uſitata 6 D. Jacobi י‎
mente non obtinet. Hic 8 ſola Ba- דרב הונאהוה מוכח דאיכא‎
raitha absque ſermone M. Hounæ,in הוראה לאיסור אלא משום‎

interdicto doctrinæ vocem uſurpari, דלא לימא * משבשתא היא‎
arguebatur. Verum פנוס סת‎ diceret, אייתו הא דרבהונארהואיל‎
ה‎ adduxit : quandoquidem enim מתכנ' היא כך אומר החכם‎
וֹנך,ן \ פעמיםם מקשרה ־6&10־13:8,6011־16)11561 1101;1*1888)16 1א‎ ——
nem eſſe liquidò patet. 6 loquitur .
ſapiens Magiſter meus, quem Miſe- R
ricors ſervet ac redimat. Quando- ת ר‎
que ſocio 0 objectionem & Miſna 5 . ?ש א םפךיך‎
vel Baraitha, objicit Gemaricus D. quæ וליטעמי או מי ניחא‎
ſibi quoque adverſatur: 4090 ut Ge- ולא פריך ליה וזה בגמר:ת‎
אין מספר כמ'ש התוספור]‎

maræ author ipſi objicere queat, At-
qui ſecundum rationes tuas, vel ſecun- בכל מקום היה מצ' למימר‎

dum tuam ſententiam, num !0502= \ ה‎
Etum tibi? nectamen objiciat. I N מצינו‎ (P
jusmodi in Gemara unt infinita: ſic- ת . | לא =יש‎
uti reperitur paſſim in additamentis. ריאוקי\כ' װתא ת,ץה לא ס'ל‎
Dicere potuiſſet, At ſecundum כיהך ?יז עמאק 22' -סגובן‎
nes tuas &c. veruntamen 106 non לאוקרמ הך ברייתא בענין‎
dixit. אהר דס'"ל הכי אלא משום‎
6. 146. Gemaricum quandoque in-

quum iſta fibi ea ratione non probe-

tur: quamvis Baraitham iſtam alio ררחוקא‎ 46 - . ..
= .- - modo

ולימעמי'ולא אמר:

,י**** ךךחרק בךװחא בהך

venimus, qui Baraicham proponit;
1 ג*ליה לא *" קשל .ר‎

,

הי4

—

ו

- השער השני פרק ב

modo, qui allubeſcat, proponere
poſſit. Verum quia hac ratione Ba-
raitcha difficultatem haberet, eam
ſimpliciori ſenſu proponere ipfi lu-
bet: etſi non probat. Quemadmo-
dum illud capitis, Bos cornupeten:
aut 4. aut 6. circa iſtum locum, ubi
legitur, Si cornu ferierit, ſoluit -טא‎
קד‎ : ſi concubuerit, Xτο non ſol-
vit. Quam ſententiam quoad con-
cubitum Abæus ita explicat, q. d. ſi
cum illa rem habuerit, nec occiderit.
At Raba ſic proponit q. d. 4 rem ha-
buerit cum illa & occiderit סמ‎ qui-
dem eo caſu ſolvere, מו סטס‎
cornu : quia cornu ad nocendum
comparatum eſt, concubitus autem
eò non ſpectat. Hic quærimus, ubi
diſſentiunt? In pede qui puerum
calcat diſſentiunt. Id eſt, exiſtimat
Raba, Dominum, in eo quod jumen-
tum pede peccat, non teneri, quia ad
nocendum deſtinatus non eſt: quæ
eadem eſt concumbentis ratio. Quam-
vis Raba 0.1. cenſeat, illum, ſi pes
puerum conculcet, teneri. Nihil-
ominus illa ratione Baraicham propo-
ת‎ : quia fimplici Baraithæ ſenſu
magis fignificatur, 51 rem habeat
cum ea& interfecerit: ſicuti ibi do-
cetur. Hujusmodi multa ſunt.
§. 147. Gemarico hoc in more po-
ſitum, ut quæſtionem unam propo-
nat, 6 qua ſecundum reſpondentis re-

טעמא ניחא ליה לאוקומה
בפשמה ואף על נכ רלא ס'ל
כיהא רפרק שור שננה *
דיוה/ נכי הא דקתני נוגת
משלם את תכופר רובע אינו
משלםאת הכופר דמוקי לה
אביי להא ררובע ברבערק
ולא קטלה . ורבא מוקי לה
ברבעה וסטלה ואפ'ה אינו
משלםכמו בקרןמשיום רקרן
כונתה להזיק רביערה אין
כונתרה להזיק . ואמרינן
במאי קא מיפלגי ברגלה
שררסה ע'ג תיגוקקא מיפלג'
פ"ררבא ס"ל דפמור הרגל
ביון שלא כיון להזיק וה'ה
לרובע ואף על גכ דרבנת
ס'ל בפ'ק דרגל שררסה על
גבי תינוק חייב ואפילו הכי
מוקי לה הכי משום דפשט
הבריית'יותר משמע ברבעה
וקטלה כראית התם ודכותא
מובאי
נקמו ררך האמורות
למיבעי בעיא חרא רשמעינן
מינה תרתי לפי תשוברת
המשיב ובאופן אחר הירק
יכול לשאול" בפרק אלו
טריפות בעו מיניה רב כהנא
* את הפרה

ſponſum duo addiſcamus; quum alia ratione interrogare potuiſſet. Ca-
pite, Hæc ſunt diſcerpta. M. Cahna & M. Aſe à Rabo quæ ſiverunt. Hinc
& illinc ſoluta coſta, qui ſe res habet ? ubi objicimus⸗Ipſis 06 una erat

inſtituenda quæſtio, id eſt, 06 una coſta. Eſt reſondemns „De

una,

הליכות. עולם - 46

una, ut ex 62 62ץ‎ duas diſcamus;, illum צרב אסי מרב נעקרה צלע‎
percunctati ſunt. Ac ſi diceretur ‚E מכאן וצלע מכאן מהו‎
reſpondentis keſeno dus echere ואקשינן ותבעי להו הד4ת‎
poteſt. Nam ſi illisreſpondeatutra- הדרונו‎
e ſolutà animal idoneum אַ:ס...לװ:.'וּר צ?זןן: ;:חפעןך??;;ב%ן מום‎
ס;תגנוג‎ magis, 8 una loco mora ſit, 99 o⸗ רש-‎
id concedendum? Quod ſi diſcer-, ק\:& בעו מיג — ומ‎
ptum pronunciet 5 . 4 una תשוברת המש מצ‎
dimota ſit, idoneum erit. Si enim * למיפשט תרתי‎
ita reputes, Ob unam etiam diſcer- R ילהו ב' כשירה ב'ש‎ :
ptum cenſebitur; ipſe illis ſuccen- 5& לאי מהדר מריפה הא‎
tendo reſpondiſſet, De duabus quæ- יכשרה ראי סיד אחת נמי‎
ſiviſtis ? cujus ſenſus eſt, 6 ‚ſi una מריפרה הורה מחרר להו‎
dimota 46 , 806 418 liquet, idoneum בריתחא שתיבם קא בעיתו‎
cenferi animal ; arqui ob unam etiam ודמשמע הא ארת פשימ4ת‎
diſcerptum judicatur. Quia 6 ſe- להו דשרי והא אפילו אחת‎

datè reſpondet, ob duas diſcerptum טרופרה \ ומדקאת \ מהרר‎
judicari, ſigniſicatur, מם‎ loco motà בניחות+ת שהיםם מריפרק‎

idoneum cenſeri. 568 8 illis ita re- משמע הא אחת כשיררה‎

ſponderet, unà motà idoneum cen י את‎
. , . אבל אי מהדר להו אד‎
ſeri, de duabus etiam 6וו‎ adhuc quæ- עוא‎ e 8 2*

להו אי.כ שירה או לא וָבית caſu animalidoneum‏ סס reretur, an‏

jndicaretur; anverò minus. 000 ש " י הו--‎
ſi dicas, ſecundum hanc expoſitionem r en לפי זה‎
ex una etiam 00172 nos duo doceri: שמעימ תרתי דאי מה‎
quia ſi diſcerptum reſpondeat, multo להו מריפה כ"ש שתים ואי‎

magis 06 duabus hoc dicendum; ſi מהרר להו בשיררת הא‎

ס

verò idoneum judicet, ecce duæ di- שתים מריפהדראי ס'ד שתים‎ <

ſcerptum conſtituunt. Nam ſi hoc גםי בשירה מירתה הורה‎
pacto tecum 665טקסע‎ Duabus loco רתח בתמי" „ כשרה אחד‎

מובעיא אלא 0 89 הוש -0086 . motis animal etiam idoneum‏
= דאמרינן מירתח קא .רוזה

tur admodum ſuccenſens cum 20-

miratione quæſiviſſet, Cum duæ ido- י‎
neum relinquant, 05 una dubitatur! אבל להומרא לא.רצוני אם‎

Verum enim verò מ1‎ re allevanda ſive חהשואל יטעה לחומרא לא‎
permittenda id accipiendum, quum חש המשיב לאהדוריםס‎

בריתחא אבל. מהרר לירק dicimus, Nuccenſendo ſuccenſuiſſet: ſed‏
;;.בפי?ר-תא ולא הוה שמעינן ‏ 4התספונסעק 6ו1 in re aggravanda‏
ſecus‏ .. |

ווג
מ
ואק
כלו
| חה
ה\ ג
השו
ל
לחו ג
אם
לשוו
טרפו
ברת
ת
ל
מי
-- בחי
ת
אגל \
מוס
לחאי
לל זה
שנן
לחו מ'
דו
י
גמ' נו
מנעיץ,
האמרען
ול לו

'כר*ך[חא \
חתו

0.

ut 1ס‎ iratus reſpondeat; ſed placidè re-

fpondet: nec ex uno alkerum diſcimus,
& ulterior ג‎ nobis quæſtio inſtituitur.

Sed 4 in permiſſione erret, ſuccenſen-

do ſuccenſet, quemadmodum dixi-

mus. Hicelt diſcurrendi modus ca-

pite, Hæc ſunt diſcerpta; atque 6

de reliquis omnibus judica : טס‎
additamenta ,כתובות.6,)000מ2ץ₪)כס‎
capite Puella, ad verba, Vendidit
pacta dotalia marito ſuo. Ubi quæ-
ritur, Hoccine 06 pactis locum ha-
bet 8 liberos mares habeat; an verò
ſecus? & objicimus, Atqui quære-
res, Donans pacta &c. q. d. unum

tis exponitur ubi plura videas.
prolixè agere neceſſe non eſt: nam
ego vas teſtaceum produxi; 1ס1‎ tu
margaritas invenies.
- 6.149. Gemaricus aliquando פו‎
verbis, & dixeris mihi, quæſtionem
unam ex altera ſua vel ſocii ſui pro-
ponit: quemadmodum in illo Cod.
פסה‎ , Simus fruſtum ore tenensin-
grediatur, & mus fruſtum ore tenens
egrediatur, quid dicendum? num
dicemus ingreſſum cum סס‎ quiegre-
ditur eundem eſſe? an fortè diverſus

eſt? Quod ſi dicere velis, ingreſſum
& egredientem eundem eſſe; mus niger &c. מ‎ 1 0
1. שבועות‎ quærit Raba Ju-
ramentum 06 non edendo pulvere, qua Juantibte violatur? quærit-
V 2

alibi paſſim reperiuntur plurima. Co

השער השני פרק ב
interro-‏ 51. : גסרת ſecus eſt. Hæc mens‏
prohibenda aberret reſpon-‏ סץ gans in‏
dens, id ipſum ad animum non revocat,‏

I87

מינרה לאירך ניסא ואכתי
= קא מיבעיא לן אבל אי טעי
קולגת מירתרז קא רתח
כמ'ש זהו דרך הסוגיא בפי
אלו טריפור] ורון מינרהת
לכל המקומות במיש חתו
בכתובורה פרק נעררח גכ
מכררה בתובתוה לבעלוה
| וש לה כתובת בנין רכרין או
לא ואקשינן ותיבעי מוחלת
כלומר דהוי חרא רשמעינן
מינרה תרתי רממוחלרת
היה שמעיגן מוברת במו
שמבואר בתוספו תעיין שם
וכאן אץ צורך באריכורת
דאנא הא דלאי הספא ואת
תשכה מרגניתא י

(קמח) פעמיםם בעי
בעיא אמורא באת"ל מבעיא
אחרת שלו או של" הבירו
כנוז הנהו דפסח"ם עכבר
נכנס וככר בפיו י ועככר

- 616 , unde duo diſceremus; nam &
donante hoc de vendente colligere-
mus: quemadmodum in additamen-
Hic

יוצא וככר. בפיו מהו י- מי

אמרינן חיינו הא רעייל הוא
דנפיק או רילמא אחרינא
הוא ואת"ל היינו דעייל הוא
דנפיק עכבר שחור וכו/ וכן
טובא כה"ג התם וכהרבה
מקומות ובשבועות בעי רבא
שבועה שלצת אוכל* עפר

בכמה בעי רב אשי שבועה.

Lalia cum iſtic, tum

que

הליכות עולם: 8

que M. Aſe Juramentum, 46 non e- שלא אוכל חרצןבכמ'ופרש"י‎

dendis aeinorum nucleis, גטף‎ quan-
סוום‎ violatur? Ubi -4.כ1‎ J. annotat,
M. Aſen verbis, N dixeris mihi, quæ-
ſtioni de pulvere præpoſitis, quærere
de acinis. Hujusmodi multa funt.
Præterea quandoque quis quæ ſtio-
nem unam proponit, cum ad duas
collimat, verbis, Si dixeris mihi. Sic-
uti in illo 0. de Idol. c. D. Imaezl: ubi
quærit M. Hammenouna, Cum aliquis
5ב‎ ad idololatriam denuo lævigave-
xit, quid ? quaſi dicatur, Inſtrumen-
tum idololatriæ, quod fractum quis
iterum reparaverit; cujusmodi cen-
ſebitur? Ibi 06 priori immunditie
סג‎ ipſo quæritur: an ipſa ſecundum
rationem immunditiei legalis redeat;
an verò non redeat: quemadmodum
ibi explicatur. Et obſicimus, Atqui
quæſtio ab ס6‎ 9 alia quavis magi-
ſtrorum immunditie inſtitui etiam
debebat: ac tandem definit Gema-
ra , Una ex altera ab eo quæritur:
nam ſic quærit, A magiſtris definita
immundities redit; an verò non re-
dit? quod ſi mihi dixeris non redi-
re, jam immundities idololatriæ 1
ſe habet? &c. Huic fimile eſt illu
capitis, Quomodo per: apud verba,
Eitne conteſtatio ob lapillos? Kmi-
liter 4115 locis. Præceptor autem
meus ſapientiſſimus (§. & R.) obſer-
vat; quod cum his verbis, ? 4
mihi (quæ ſunt controverſiæ verba)
is quærit, quihacphraſi incipit, & re-
liquas deinde quæſtiones proponit,
quod inquam ת‎ his verbis, 87 8

דרב אשי באת'לד דעפר
קא בעי חרצן וכאלו רבות

עור לפעמים בעיבעיא אחת
ורעתו לשתי בעיות באת'ל
כי הצת רעיג פרק רבי
ישמעאל דבעי רב. המנונא
ריתך כלי לע'א מהוכלומר
כלי עא שנשבר וחזרותקנו
מהחו * ולענין מומאה ישנה
קא מיבעיא ליה אי הררא
כדין טומאה דאורית+ת או
לא הררא כמפרש התם
ואקשינן ותבעי ליה שאר
טומאות דרבנז ומס'ק חרא
בגו חדא קא מיבעיא ליה
והק טומאוח ררבנן מי
הררא או לא ואת'ל ל4ס
הררא מומאת ע'א מאי וכו'
ודכוותה פרק כיצר הרגל
גבי יש העררה בצרורורז
וכן במקומות אחרים ; ומורו
החכם גר"ו אמר רכשבעי
באת"ל של חלוקה שמתחיל
באותה השיטה ועשה כל-

הבעיות שאם מתחיל באת'ל d‏

ומותר כלד הבעיות שבעי
הוא במותר ומצינובכתובות
פא דבעי מהו לבעול<
בתחלה בשבת וכוי ומשני
מסררגת שאו. את"ל כרבי
יהודה ואסור הל'ל . את'ל
בר'ש ומותר לפי שהםם

חולקיי של רבי יהורה דבר
mihi‏

ו
ו

ס

ה
0
ne ke‏
%
ה
ment‏
י
00
מוס
ל
ה
ſecun‏
p‏ י
R.D.‏
וסו
dumn‏
!
ſenten‏
quo,‏
We 00‏

את |

; נמו
dem.‏
ץ
ום
-
ו
ו
Corum‏
] ח
ה
י
שוֹ/”””#
6?*11121

ל
דו
ק ,
ול
(רעת
כ ה
ישס
וח
ל ךע'פ
מי
מ
מ
לא ה
(אלטי
שוו
מי ם
וחל (
הררו !
ר\\'\'אַ;
לותו
ג ש
נמק
הולם |
מאללע
באותץ
אגליות
מתר
הנ

לה /
לור
2
י
ת | 8

7 \ השער השני פרק ב

mihi, incipiat & 5 licita pronun-
tietur, in omnibus propoſuis quæ-
ſtionibus licitum contineatur. At-
tamen כתובות הו‎ cap. 1. ſic quæri vi-
demus, Quid an primò cum virgi-
סת‎ rem habere 6ו0‎ ſabbathi licet? &c.
& & tractatu Talm. reſpondetur, ubi

dicitur, 81 dixeris mihi, ſecundum |

mentem D. Jjudæ, & vetitum erit.
Dicendum erat, ſi dicas mihi ſecun-
dum mentem D. Simeonis, & lici-
tum erit. M. enim cæteri diſſentiunt
à D. גסט]‎ , qui ſtatuit, Res etiam 6
induſtria non acta eſt interdicta: 6
ſecundum D. Simeonem 11062 61
Jed præceptor ille meus (quem 8. 6
R. D. M.) nullam 66 hanc objectio-
nem inquit: quia etſi ille N. ſecun-
dum mentem D. Judæ interroget, &
res interdicatur; tamen in D. Judæ
ſententia quidam invenitur modus,
quo, actio concedatur: veluti quum
ille corrumpit. itaque 6 quæſtione lici-
tum etiam conſequitur. Videas ibi-
dem. Huc usque verba ſapientiſſimi
præceptoris mei, quem ſervet & re-
dimat Miſericors-
§. 149. Invenimus, ubi ſic objicitur,
Quid novi docemur? id enim aliàs
etiam legimus: idque duorum -0ל1‎
Gorum Misnicorum cauſa quorum
unus ſenteniam quandam profert;
alter verè eandem repetit alio loce.
Quemadmodum illud capitis, Decem

ſtemmata, תו‎ Misna. Aba Saul vocat Spurios, Nothos:

שאינו מתכוין אסור ולר'ש
מותר * ואמר מורי נר דלא
קשיצה שאף על פי שבע'
אליבא דרבי יהודה ואסור
ברערת רבי יהודרה יש צד
שהונת מותר כגון שהונת
מקלקל י ומן הבעיא נפיק
מינה התר גם כן עיין שםם
על כן מהחכם מורינרו :

( קמם) מצינו רמקשה
מקמ"ל תנינא הדא זימננק
מתרי תנאי דחר תנא אמר
מילתא : ואירך תנא אמרה
בדוכת4ז אהרינא כי הא
דפר' עשרה יוחס" במשנה
אבא שאול אומר לשתוקי
בדוקי ואמרינן מאי ברוקי
אילימא שבורקין את אמו
הנינא חרא זימנצת ראודק
מדבררח וכו: ומילת4ת
רהכזא אכא שאול" אמר
ומילת4ת רהתםם ר"ג ורבי
יהושע אמרוה ' ואין שיטת
הגמרא להקשות מאי קמ"ל
הנינא זימנא הדאת מתרי
הנאי אלא מסתםם משנרק
ועל רבי קא פריך מקמ'"ל
רבי הא תנינא הרא זימנא'
אלאז שיש לומר רהתכם

ubi in

Gemara quærimus, Quid fignif. Nothi? Si dicatur, Nothus eſt cu⸗
jus matrem examinant; illud ipſum etia 1ס1[ מז‎ legimus (ſc. in qua-
dam Misna) Audiverunt eamloquentem Gc. Itaque ſententiam, quæ

סגת 3 כס

10% הליכות עולם‎
בקרושין הכי קא פריך תנינא 6:1 }}ןוֹ:\ן;? 1;?:6;33]?353,?%]11356 סי.‎
eam 1ו‎ 1110= 1 17 K- ג . . 7 . ב‎ .
1}.[2}113?1*6&31;”6. Atqui מ1‎ 6 Gema- R enn
ra non ſolent ita objicere; Quid - כן אבא שאול‎ ₪
novi docemur? hor enim alias legimus, - ולומר ?בגם ומיוֹ&‎
ם?‎ duorum Miſnicorum ſermone; י‎ P R
ſed quum Miſna abſoluta ea ratione R ממ ה לבר תא פרק‎
abſoluteæ Miſnæ objicitur: tum au- —,82 ואת כנו גבי הזורע‎
tem adverfus ipſum Kibbi fit obje- לוקה וכו ומקשינן תנינ‎
Gio, q. d. Quid novinos docet Ribbi? נזיר שהיה שותה יין ה‎
zcce hoc alius legimur. 0 dicendum היום וכו והך דהזורע כלאים‎
₪ iſtic in מטטף קרושין‎ objicitur, וקה אינה. משנרה אלגת‎
Alias etiam legimus, idemn eſſe 0 ſi di- בריתא ' ומבריתא למשנה‎
ceretur, Quare Kibbi hæc non eo- rvH א'ז שיטמת הגמרא‎
dem loco proponit ? nam 16 di- מק;ן”ל תנינא הדא זימנושק‎
cendum erat, . etiam loquitur Aba דכמר; רוכתו אשכהנג‎
Saul. Similiter invenimus Legimn, בבריית אמה ששונהבמשנה‎
quum אלא רהכי קא פריך דמכל וקקס ”*%;;1;?[ י ים‎
gnantur. Ut capite ל-מק .₪ 3 196 וק‎
hæc verbaduiſerit heterogeneavapu- .בנ”':ף 1א‎ . 10
lat &c. obſicimus, At legimm, Naziræ us באותו יוֹד ששונה במשנה‎
qni ססזס‎ potabat vinũ &c. ubi iſtud, 122 אחר שהרין אחר, וכן‎
Qui ſeminat heterogenea abiltet⸗
מסה‎ ad Miſnam, ſed exoticam 6 ri- י ו‎
nam pertinet. Atqui per exoticam -קס‎ den et a (0)
ור‎

3

pugnare Miſnam Gemara non con- , ךרב:בז ליהירא ה‎ :
5

Hevit hiſce verbis, Quid ה‎ 4 docemur?
poc enim alis legimur. Siquidem mul-
tis locis in 8 eadem reperimus, ק‎
מ1 טף.‎ Miſnajoth leguntur. 368 hac לרמות משום דבלה דתקון‎
ratione formatur objectio: nihilo ſe- 5 רבנן כעין דראוריתצתק‎

ומתרץ לא דמי דאורות+ת

cius authori in exoticis id docendum והכי אמרינן בהדינת פכ‎

fuiſſe in illa materia, ubi סס‎ in Mis- Pan דיבמורז גבי צרת‎

najoth legit; quia eadem eſt rei , מסוטה דאוריתא‎ 5
223]:; ſic ומתרץ אמינא אנא דאורוה,. תסתוו400 מו‎
6.150. = Quandoque אס‎ interdicto Mag-
in C. objicitur: & reſpondetur, Illa legis & Magiſtrorum dicta umi

| שם התוספות :

- לדרבנן והמקשה היה סבור

contra legis interdictum’—

ו
ת
ג
8
0
ו
jcitur‏
הו
ק
ז
ת
Mag‏
S‏
4 את
ום
\ גוף
reptili‏
וס
mund‏
ו
Protra‏

חרא ז
נא לו
ולומרו
אומר =
את ו
לקהת
ור שו
הסוכ
ניתאי
א וע
במריי
א רק
נאותו ע
אחרשתי

| התק

0

דונ ך
מח מי

12 01ג6י ;

ſed hæc eſt ejus mens.‏ ; '3*?6613601!־?[
סת6 סק ſunt Miſnici Doctores, qui unius cujusdam ſententiam‏

la non efle. Sed objiciens iſta eſſe
ſimilia arbitratur: quod quæcunque
M. ordinant, eo habeantur loco, ac
ם‎ Legis eſſent ſtatuta. Sic manifeſtè
loquimur 6.1. 6 C. יבמות‎ , circa hæc
verba, Aemula declinantizs: ubi -מס‎
jicitur ex illa muliere deelinante, cu-
105 מו‎ lege mentio: & ג‎ ſolvitur,
Ego legem profero; & tu Magiſtros
citas? Et quæritur, Quod propo-
nit, quare proponit? Quæcunque
Magiſtri ordinant, hujusmodi ſunt,
a2c ſi lex בס‎ ſtatuiſſet. Ita mihi ſolvi-
tur difficultas poſt. c. de 1801 ubi qui-

dam ex immunditie incolarum, 6

qua Mag. objicit contra immunditiem
reptilium, de qua in lege. Niſi quod
poſtea in additamentis repererim, im-
munditiem illam incolarum eſſe legis.
Conſule locum : nam hic non eſt
protrahendi locus.
6.151. Quando Miſnicum Doctô-

rem נס4‎ ipſi opponunt; ex eo defen-

ditur, quod סס‎ ipſius, illud præce-
ptoris 16 q. d. hæc eſt ſententia pro-
pria, illa præceptoris; ipſe verò ſe-

cus ſentit. Atque hoc multis locis
invenies. 6ו1‎ etiam aliquando, ₪

quis ejusmodi objectionem hoe -סמז‎
do ſolvat, Sunt duo Doctores, qui

unius alicujus ſententiam profitentur:
quemadmodum initio ברכות‎ , Snt
duo Doctorer, qui R. Eliezerir ſenten-
tiam profitentur. Similiter in tota
Hoc autem fibi volunt,
Unus dicit, 16 præceptor ſentit:

השער השני פרק ב

ג

זאת אמררת דרכנן - ואמרי
ורקרי לה אמאי קרי לה כל.
דתקון רבנן כעין ראוריתא
תקין ובהכי קא מתרצרו
לימאי רקשיא בפרק כתרא
דע'א רמקש התם מסומאת
עם הארץ ררבנן לטומאת
שרץ דאוריתא אלא שאחר
כך ראיתי כתוספו דטומאת
עם הארץ דאורית4= הוא.
תעייו שם * וכאן אין מקום
< להאריך :

(קנא) זימניו בשמקשה.
- \ על הנא מדיריה ארידירק
\ מתרץ הא דדירק הוע
דרביה ' בלומר הדא סברא
דגפשיה וחרא סברא דרביה
וליה לא סבירא ליה וזרק
| תמצא בהרבה מקימוות !
ופעמים שמתרץ על כיהאי
קושיא תרי תנאי ואליבא
רפלוני במו ‏ הרי תנאי
ואליבא דרבי אליעזר בריש
- ברכות וכן בכוליה גמרצפו
וריל חד אמר הכי אמר מר
והר אמר דל4ת אמר הכי
אלא הבי ובמו שמצינו תרי
תנאי ואליבא רדפלוני. כך
מצינו תרי אמורצי ואליבא

דפלוני במו תרי אמוראי.

alter verò inquit, ſic non ſentir
Sicuti autem invenimus, Duo

00

הליכות עולם כז

ואליבא דרכי יוחנן ובה

ſic invenimus, Duo ſunt Gemarici רבה‎
Doctores, qui unius proftentur ſen- םתפינא‎

Johannis ſententiam ſe ſequi affir- א‎

מקומות יואילאורמ : אם
אמ'נא רכל כה"ג לא משקר tentiam: quemadmodum Ulud, Duo‏
הד מנייחו אלא שמעו מפי ſunt Gemarici 190560168 qui Rab-‏

ומשכחת לָה דמעקר

mant pariter alibi paſſim. Quod niſi .
2 / ` 7 1 8

bus ſimlibus !0015 neutrum falſum —
0

וסער לזה במסכת ביצ

aſſerere; ſed utrumque hoc à præ-
דפליגי התם.‎ [

ceptore ſuo habere: quia initio ſic
affir maſſe deprehenditur . ſed po-

פרק אין צרי

ואמר רב לעולם
ע עצמומבית

0 5 י % י ש הא אבריה יש יא יש סי מיות- יה. ה+ ה תהו ש קם -₪
שלסא ו ה השו הק המסי הל קוים מל ה א

ſtea ſententiam mutavit: quam mu- המררש‎

unus intellexit : non item‏ מוסמסוזגץ
Non‏ .כרוֹ&ס ביצה 000 Quod‏ =.
Levi‏ גס : venantur, comprobatur‏

ה אחת ראנא ולוי
נא קמיה ררבי כי
ב' להא שמעתתנת
באורת אמ"

& Rab inter ſe dilſentiunt. Dicit Rab, מותרון כאכילה‎
Nunquam ſe homo ab Academia, ne ותרין לקבס‎

quidem ad horam כ ט‎ ubducat, ם‎

בצפרא אמר מ
אנצע | דרקואי

etenim סק6‎ & Levi auditores fuera- .
mus Kibbi- quum is hanc ſententiam הדרי ביוקבלתי‎
ו" רלא הוה בי מררשצת‎

roferret : 3 veſperi edere licet;
accipere 0 illa manè licet. Itaque
ego qui in Academia eram;, e0 audi-
to ſententiam mutavi, & accepi; Le-
vi qui non intererat, cum id non au-
diviſſet, non mutavit ſententiam. Ve-
rum enim verdò ſic res ſe habere non
videtur 8 verbis R. Salomon. Jarchi
capite⸗ Quamvir, circa גטעסץ סאת‎ ,
Ecce quod iſtic dicimus.- In eo acquie-
ſcimus, duos Gemaricos Doctores
diverſa tradere, ex propria quemque
ſententia: non verò duos Gem. Do-
Gores diverſa ex unius Gemarici Do-
Goris ſententia proferre. Ubi ad
hunc modum ſcribit R. 5- %
Quum duo de unius mente diverſa
tradunt, ita ut unus 71 0סס‎

לא שמע ולא

הררביה אלא
שלא גראה כ

ן מרברי רשי
פרק אף עלל פי גבי הא
דאמרינן התם .
תרי אמוראי ואליבא
רנפשייהו ;; ולא פליגי תרי
אמוראי ואליב' רחר אמורא
וכתב רשי שם ווָה לשונו
דכי פליגי תרי אליבא רחר
מראמרהכי אמרפלוני ומר
אמר הכי אמר פלוני חר
מנייהו קא משקר אכל כי
פליגי אליבא רנפשייהו בדין
\ או באיסור והיתר כל
\ וחד אמר הכי מסת

-

ואליכו
מקומןז
אמ'נא
חר מי
ונן ומ
אמרה
שמל הו
פור (
פרק אץ
" וו.
אל עע
אלילו ש
הח תי
לר ר
כאװחוֹאַ:
בצפרט .
אא \

0 ול ו
לא שו\
לא (ראן
"אמרען ך
תפשוֹך,,, ,
אמוראי

' 0ברשי

ל' פרניך
0 מו חגו

.

מח ס.
ל'ול
כא'סיר 1
- א 1

6

01046 1112 eſt illius ſententia, alteruter
affirmat falſum: ſed quum ex pro-
pria quisque ſententia diverſa docet
16 jure, aut interdicto & licito, unus-
quisque affirmat hanc ſibi probari

rationem, nec falſum dicit, quia quis-

que ſuam opinionem profert. Hic

Doctor ut rem faciat licitam produ- ך‎

016 rationem; alter verò cur inter-

dici debeat, rationem reddit: utra-
- סטוף‎ ſunt verba Dei vivi. Aliquando
hæc ratio quadrat; aliquando alte-
ra: quia ratio pro rerum diverſita-

te, exigua varietate mutatur. 0
omnia R. S. J. verba ſunt.

6.1%2. Gemara ſcripturas con- [
trahere ſolet, ut eas quemadmodum

ſunt, non producat. Sicut quum 6

milſericordi hæc tribuuntur verba cap.
- ווד‎ qui edunt, Et cum numeraverit
pecuniam, cedet ipſi: attamen S. S.
tantum dicit, Lev. 26. 9.
.11 pecuniæ æſtimationis tuæ ſupra

21

eam, cedet ipfi. Similiter capite Qui
widet, hæc occurrunt, Ad ſtabilien-

dum quod dicitur, Omnia iſta ſo-

mnia fiunt ſecundum oris pronuncia-

ta: attamen S. S. Gen. 4t. 13. Et eve-

nit ut ſicut interpretatur eſt nobir 4

- 6 \ Sic etiam Cod. .קג6 ערובין‎
Quicunque habitat, legitur; Cuicun-

que mens non conſtat, ne doceat:
quia dicitur, In afflictione סת‎ 6
attamen hæc ſcriptura nullibi מ1‎ 6
reperitur; ſed illa Eſa. 5t. 24. Affiäcta
& ebria non autem ex vino, ſic argu-
6ז‎ applicatur: quod cum æquentur

Heæc 61 illius ſententia; alter verè

מעמא ואין באן שקר רכל
חר וחר סכרג4ת דנפשירה
קאמר מר יהיב מעמות
לחיתרא ומר יהיב מעמ+ת

לאיסורא אלו ואלו דברי

אלהים חיים + זימנין רשייך
האי טעמא וזימנין דשייך
האי טעמא שהמעם מתהפ
לפי שנוי הדבריםם בשינוי
מעט כל אלו דברי רש" :
(קנב) דרך הגמראת
לקצר המקראות ואינו מביא
אותס כהויתן כמו דאמר
רהמנא ונתן הכסף וקם לו
יבפ'ג שאכלו ואין הפסוק
אלא ויוסף חמישירת כסף
ערכך עליו וקם לו וכן בפ
הרואה לקיים מה שנאמר
בל החלומות הולכין אחר
הפה והיינו קרא ויהי כאשר
פתרלנו כן היה וכן בערובין
פרק כל הרר כלשאיןרעתו

מיושברה עליו אל יורדחה .

שנאמר בצר אלי יוררק
ואין זה מקרא בכל התוררק
אכל קרא דעניה ושכוררה
ולא מיין קא דריש דמרמה
צרה לשכרותרת ובשכרור]
כתיכ להבריל" ולהורורת
כדדרשינן בכריתות ' אנ
מהאיקראקא דריש היערוך
שועך לא בצר * כלומר
בשערת צרה אל" תערוך
הפלהךוכןבהרבה מקומות

114 הליכות עולם‎
afflictio ebrietas 06 ebrietate dicatur מכיאת הגמר4ת . פסוסיכם‎
Lev. 10. 10. & IHI. 4d diſtinguendunm 0 בקצרה כך ראיתי בתוספות‎
ad docendum; ſicuti acutè argumenta- : דעירוביז‎
mur Cod. MM2. Aut ſi velis, ex hac .
ſcriptura idem eruitur, ſcil. אורחיה רגמרא .9.46.19ס[‎ (*%)
An diſponet clamorem tuum ? (ali, בהרבוה מקומורת מייתו‎
7 פישאותה לר שת לש הול היפפ הת הול ול‎
6 1111&,1);1;;5־8‎ tempore preces ee Nrdr ſy wode
tuas coram Deo diſponas-. 16 plu- . 2 ו‎ 2 -
rimis locis Gemara ſacras 1100145 de- לפי שהוצתו פשוטרה יותר‎
curtare conſuevit. 1106 in addita- ' מאותו פסוק מייתי לה‎
mentis )700105 במו ספר כריתור] ספר מסקס ערובי]‎
6. 153. Gemaræ hoc admodum בורתה ואין ד'א כורתרק‎
uſitatum eſt, ut & 9. S. סתם‎ loco ſub- דמייתי בכוליה גמרא והאי‎
tiliter deducat 700044 ; quum ſecun- ברבי יוסי הגלילי כדאיתצת‎
dum rei veritatem hoc ipſum nobis בקירושין אבל לרבנן מוכתב‎
6% aliquo S. S. commate profluat: לר נפקצת \ דררשינן‎
nihilominus, inquam, quia 18 ſimpli- הכי וכרזב לדז בכתובנ-‎

6105 quam ex iſto commate depromi- מתגרשרת ואינו מתגרשת‎

tur, ideo ſic deducit author. Quem-
admodum 8 verbis Deut. 24.J. Libel- בבסף . וכן בפףק החובלל‎
776 repudii ב‎ libello eam repudiari,
non ulla סע‎ 414 docent. Quod ſic in
tota Gemara concludunt, idque ex ובכתובורת וקרושין מסיק‎
ſententia R. Joſes Galilæi: ſicuti Cod. דההוא קרא בהפרת נדרים‎
קךרש?'‎ legimus. Verum Magilſtris הוא דכתיב ופהנהי רבורז‎
- אם‎ hac ſcript. Deut. 21. 1. Et ſcribet ei, 0 | בגמרא‎
idem deducitur: unde ſic concludi- (קנר) מצינו כשמביצת‎ »

mus, Et ſcribet ei; 0 ſcripto repu-
diatur, non repudiatur argento. Simi- ראיה ממקרא והררממעשה‎
liter 6. Qui vitiat, ex hoc verſ. 17. cap. מקשרה הגמרא ואומר וכי‎
-ס‎ Num. In adoleſcentia ג לק‎ dum מאחר רממקרא ממעשרק‎
eſt in domo patris ſui, deducitur, omne .
lucrum quod ei מ1‎ adoleſcentia ipſius obtingit, 1 .
כתובות & קרושי"‎ concludunt, , 6 ſcripturam de reſcindendis
Yotis exaratam fuiſſe. Hujusmodiplura in Gemara occurrunt.

4- 154. Occurrunt 1064 , נו‎ quum argumencum 6 Kriptura
=סצ‎

< רמייתי בנעוריה בית אבוה
כל שבה שבנעוריה לאביה

patri cedere. 6 Codice

2

0
1
00
%
0
ו
מ
ע
7
ס
tur.‏
חוד
1
01
paul‏
0
Non‏
%
ה
ו
א
פ
אָ\\\&]
4:”///!1
ץוֹ)'וֹ\'\]
ס
ו4
tur, 0‏
מוס
ף ג
ן?װז 8
ו
61
plur⸗‏
6

י
קו
רעי

(
2
פ'ש
־נכקא
י ו
מאות
כמו -
גורתך
דמוח

שש

גקוֹךןו
ו
הנ ג
מתגרל
ככס
רמיתי

ל ע

וגנתוג
החא
הא דו
בומרא

ק

מוח" |

;
;
-ל

ש

diſcipulorum R. Akibæ, qui iter fa-
ciebant. (Hæc expendendainquam.)

הוחם

למרז לי בניק דקירושין profertur, poſteaque caſu quodam‏
האומר חרופת! מקורשר cxemplo confrmatur; Gemara‏ שום

שנאמר והיא שפחה נחרפת. 8 65 duærit, Quid cum‏ סג וסוס
לאיש ועוד ביהורה Script. ſtabilita ſit? quorſum eam mihi‏

6 caſu confirmas? 17 6.1. -כדוש"‎
Qui dicit, 1 ט‎ 65 deſponſata mea, ei L : -
הצגן‎ devinéta 616 : quia dicitur Lev. ויהורה עוד לקראָ כלומר‎
19. 20 י‎ ponſata ali- וניהפסוק צריך סיוע ממנ"ם‎
9. 30. Quæ ]8 4 deſponſata ali- ו וש -ם ם‎ .
cui: & Ppræterea in Judæa, quæ ali- הודה ומור יש דק' ק‎

0

קצת בעאפרק און מעמ'! ] deſponſata dici-‏ סאת 616 cui promiſſa‏

tur. Itaque obj'icimus, An Judæo- גבי ישראל שנטפל לו נכ‎
rum conſuetudo inſuper 48 Scriptu- בדרך ושאלל לו (ה'כ]‎
ram additur? -0.ף‎ An 56. judæorum אתה 2 ירחים לו ארת‎
conſuetudine confirmari debet? Hinc הדרך כדרך שהרחיב יעקב‎
paulò accuratius expendendum 211- שר‎ 3 V
quid, quod Cod. 46 Idololatria cap. אבוא וכו'ומעשה בתלמידין‎

Won conſtituunt, dicitur his verbis. שלרביעקיבא שהיו מהלכין‎
Ifraèlita cui in itinere ſe jungit per-

egrinus, & סטף‎ tendat quærit; iter ראמאי לא מקשרח שםם‎ -
ipſi ſuum juſto longius aſſignabit. Sic- כדרך שמקשרה בקרושין‎

ipſa futurum erat, prælcripfſit: nam

ſcriptum legimus Gen. 33. 14. Uſque PPS (.ρ
dum venero & c. & exemplum habemus 120 אימא שלא דבר קורכם‎
בלל כמו א"א קראת וא'א‎
quæ enim )ט04‎ cur 0 non objicia- סכרא ודכװוּחיה טובא וכן:‎
tur, ſicuti Cod. סדוש‎ ? quemadmo-
dum ſcripſimus. Niñ quod differen- 58 (ק־ן) נמיאשכחן‎
tia quædam conſtituenda ſit. 50 רבי שלא דבר ארם‎
0.155. Occurrit hæc formula, . ואין קפירא בכך‎
,57 70204 , dicam, ubi nihil omninò præ- .. -,.ג‎ | -
ceſſit, ex. gr. Si malis, en Seripruram ל (: קמ [ ימלציװי הש בין‎
86 ſi malis, מס‎ rationem & hujusmodi 2)92 הקשוֹס בין לפשות.‎ ;
plurima. : גמרא‎
6. 156. Similiter invenimus „ubi occurrit, Dixit Rabbi; quum ne-
mo tamen quidpiam præmiſerit: neque 14 quempiam ſollicitat.
5- 157. Adhibetur formula, Veni, Vide, in tota Gemara: cum in
objiciendo; tum in ſolvendo argumento. ₪ 2 S.15 86,.

/

- \לארוסה חרופרה ומקשינן

הליכ רת ערלם 6
. (קבח) דרך הגמר4ת. -₪00 Gemara numero‏ .6.168

- לימר præciſo; vVerum ͤ EE‏ תסם uti ſolet,‏ ;װװז'

דוקא א"א נוזמא בעלמנת hyperbolico raXιαορ 400000 Sed‏
והמ ממאו?ז ולפ עלה אבל hæc verba de centenario & majori‏
C . 2‏ 1 שכ 4 1 8
הוא כראיתא בהריא פס . :
דערובין בשלמא לבר 80 Quemadmodum mani 61 1 Cod‏

העל דרך גוזמא מאה: Kaparæ‏ וו[ ſententia‏ סצע : ערובין

facit, Centum etiam hyperbolicè expri- י ך‎ 2
mitur, ſed quod *.. 4 affirmat, לרבי יברה ' מנא לן וכו‎
unde nobis conſtat? &c. (קנגם) מצינו. בגמרגת.‎
שמסרר דברי האחרוניםם -סס In Gemara‏ .159 .6
לפני הראשונים בשמעת4ת rum verba antiquiorum dictis præ-‏
קמייתא דפרק אין מעמיףין גתוזק 6 : poni deprehendimus:‏

conſtitutione capitis, Non conſtituunt. דמסדר התם דברי רבינא‎

יא ג מש של. ". =דיו הבכ השימ הר הול הם
פרת gamen R. Parath filius ſit R. Eleazaris 727 7% e‏
א עןר־כז פרת שהיה ב — Perathi illius, qui tempore Misni-‏ 114
התנאיםם כראיתנת בפק 6 ססט corum Doctorum vixit:‏
דנדה + והטעם משום דכל quod‏ ,%}ססץצתסוֹ)ג\?.נרה.611:76,.1.)20)1
אחר מוסיף על חבירו ומאן (ubi 0 factum) quisque 1 dictis‏
דספי מילתא אחבריה ראוי quædam addiderit ; qui autem ali-‏
לקןבען באחרונרה אי נמי quid ſocii dictis 20006 , hunc poſterio-‏
משום רהך דרבי פרת עיקר ri loco collocari æquum \ 1 Vel‏
אַג-;ב:ע,"-ז הספק באחרונה וכן etiam hæc eſt ratio: quia illud R. Pa-‏
בל כיוצ' בזה : „Ge-‏ : םו?רן%מגז? 3\1*111\1120 7 rathi‏
| (קם) דרך הגמרגת mara quod magis erat dubium po-‏
ו ה collocavit. Atque eadem‏ ססס ſteriori‏
eſt omnium ſimilium ratio. 2 5 5 n 507‏
אחד ואף על גכ רלא שי- more‏ מז 6 g. 160. Gemaræ‏
oſitum, ut unius ſapientis dicta ſimul -‏
מעמירין שמבי כמה דברים quamvis inter ſe non conve-‏ ;)ג%מװ}
זה אחר זה מחלוקרת רב' סוקס niant. Quemadmodum illud‏
יוהנן ורבי אלעזר ור'ש בר Non conſtituunt; ubi multa, alia poſt‏
נחמני וכן ררך נהוג בכוליה alia producit, circa controverſiam D.‏
גמרא . Joannis, D. Eliazaris, & D. Simeonis‏

, Nahmanis. Atque סאת‎ trita via eſt per totam Cemaram, -
אַ‎ . . .

|אהדרי כי הא דפרק אין

ה-0 ל-6 לנםל ש-5ו

70
0
ו

7

ף
mar‏
0
ה
;/}';9
0
0
ך
ו₪
4
uer‏
ת
וחס
| ס]ץ[
ש1ס
מז
שאס
[]וֹ["ניו.
nec‏
ג
ךףמג\)
Peritt‏
ו
Impa‏
וו
Contr‏
ג
ratio‏
1
| סת

.

tod
N
יו‎
מור‎
( הא‎
"ערוג‎
לו‎
לו ה‎
ל‎
לנדר‎
ו' דו‎
לתא‎
ודו‎
\רפא ל‎
0 יש‎
אלעור ג‎
התנא'כ‎
הל.‎
אחר מוק‎
ל מו‎
לקנו‎
חת‎
י‎
רס\'\"\\ך\י‎
אחד ת‎
. לחח"‎
ש‎
, שו‎

'9,463 ג

acucè eruit.
guid in maétatione legitimum, quod in ſe-

- 6.161. Invenimus etiam, VYeni,
Diſce, ubi nec 8 Misna, nec & Baraitha
doctrina depromitur; ſed אס‎ alio
quovis dicto: ut ),00. נז'ר‎ capite
Tria genera.
- 6. I52. Invenimus ſuperfluum

quii in termone Miſnico: ubi Ge-

mara ex ejusmodi ſuperfluo aliquid
acutè eruit; quandoque verò nihil
Veluti, Reperitur ali-

670700 ungue facta ilegitimum cenſetur.
סוד1‎ acutè odſervat Gemara iſtud, Re-
Peritur aliquid, ad eum excludendum
fuiſſe adhibitum, qui œſophagum 5
aſperam arteriam in cervicem retor-
queret. Sed ad verba, Keperitur 16-
gitimum inturturibus, quod מו‎ pipi-
onibus illegitimum eſt, &c. eodem
ipſo capite; non anxiè inquirit, 4
cujus exceptionem illud Reperitur
præponatur. Author veròè בריתות‎
obſervat, quod, ubicunque locus eſt

hujusmodi inquiſitioni, ibi ſubtiliter

inquiramus; ubi autem locus non eſt,
nec ibi inquiramus. quandoquidem
Misnæ conſuetudo hæc eſt, סט‎ ubi-
cunque duo ſunt contraria, dicat, Re-
peritur: סת‎ 06 alterutro iſtorum con-

trariorum (in quibus ſc. omnibus ab

impari ad alterutrum argumenta-
mur) dicere poſſimus, aſterutrum

contrariorum conveniens non eſſe.

Attamen in additamentis generalem
rationem inveni, quamobrem Ge-
mara hic anxiè vocem ſupervacaneam
non examinet, quemadmodum id
alibi facit. Ibi c. I. הולין‎ videatur

השער השני פרק 2

117
(נקסא) מצינו תיש
שאינו ‏ לא ממשנרה ולגת
מבריית4ת אלא ממימרגת
בנזיר פ'ג מינין : :
\(ק?־?ב) אשכחן ייתור
לשון משנה פעמים מרקדק

< הגמראמאותו ייתור ופעמים

אינו מרקרק כמו נמצצת
כשר \ בשחיטוה \ פסולל
במליקרק מרקדק הגמרא
נמצא למעוטי מחזר סימנים

אחורי העורף < וגבי נמצא

כשר בתורים פסול" בכני
יונה וכו'באותו הפרק עצמו
לא מדקרק נמצא למעוטי

מאי והכריתות אומר רכל

היכא ראיכא לדקרק דייקינן
ואי ליכא לרקרק לא דייקינן
דאורחא דמשנה בכל דבר
שיש שני הפכים לומר נמצא

|כרישלא נשכח אחר מן

אותם ההפכים שיש בכולם
ק"ו לכאן ולכאן לומר שאין

אחד מן ההפכים ראוי אך.

בתוספות ראיתי מעם למה

| אינו מרקדק בכאן כמו

שמרקרק בכאן יעויין שםם
פירקא קמא דהולין וכאן
איו מקוםט. להאריך ונבון

יתכונן בכל המקומות למה

איו הגמרא מרקרק בכאן
כמו בכאן : א₪

1 3

-

ratio;

הליכות . עולם י

rato: hic non eſt ſermonem produ- פעמים בשמקשה‎ (0ρ)
cendi locus; intelligens ubique ליפלוג וליתני בדידה מת ה -תוותג‎
advertet, quare Gemara סום‎ anxi כולו ברידרה. קא מוובן‎
תו‎ rem non inquirat, quemadmodum כלומר לות בעי! התננת‎
alibi tamen inquirit. 2 — 6, אשמוטיו‎
מ - ום המיו -ות‎ rs De N
citur, Rem diſtinguere 0000086 & — : -
3&?2 ad cam perthebant. edocere; 5 Pi „
reſpondetur, Totum illudin סס‎ quod עינן וקיוּ '" וכולא‎ 4 -
iſtam rem concernitpertractat? רחי הוא כ' הא דפרק =0.ף‎ 4
Doctor ס1ו1‎ hujus 40 eam rem ſpe- למא דבבא קמא גבי ניזקא‎
Gantis diſtincta membra, quemad- כלומר חצי נזק שהתורדה‎
modum tu dicis, nos 6000086 חייכה בשור תם רב פפא מסם‎
אטץ‎ ; ſed quandoque datur quod אמר ממונא ורב הונא בריה‎
40 eam pertinet, cujus diſtincta mem- |דרב יהושע אמר נא‎
bra nos docere vult Doctor ille. At- by ונפקא מינה אם משלם‎
que facere utrumque ſoler Quem- pon פי עצמו רק'ל מודה‎
admodum illud .קוס‎ 1. Babæ primæ, פטור' ואקשינן למאן ד-‎
24 verba, Dimidium amni, gd. קנסא מרתנן המירת שורי‎
Damni dimidium 80 quod lex, ₪ M. את פלוני או המית שורו‎
cornupeta מסת‎ 16. obigar. M. של פלו את שורי הרו/ה‎

. cuniam eſſe cenſet; at
Neperuc M. Joſuæ poœnæ luitio- משלם על פי עצמו מאי לאו‎

nem eſſe exiſtimat. Unde dependet, בתם כלומר ** וקשא למאן‎
an ſolvere teneatur, ſi ipſe culpam fa- דאמר קנסא. ורחינן לאס‎
teatur ב‎ quia nobis hoc conſtitu- במוער . והדר מקשה אבל‎

cum eſt, eum qui ipſe luendam cul- פי‎ dy תם מאי אינו משלם‎ -

עצמו א'ה מרתני מיפא pam fatetur, abſolvi. Porrò adver-‏
המית שורי עבדן של פלון, cen-‏ 19ס גמסתסטוט! fus eum, quipœznæ‏
הרי זהאינו משלם ע'ם עצמ. 5 objicimus quod legimus,‏ סם אס ſet,‏
ליפלוג וליתניברידה כלומ=. 000096 bos meus alterius bovem‏

aut alterius bos meum Decideri 66 הא דלא אשכח פטור עיפ.‎
iamſi culpam ultro fateatur, (, 6 l
tenetur. quid? nonne in bove inno- וכולו *' וקשיא‎ *
סטס‎ hoc obtinet? 0.0- 1100 cum 0 .
pu nat qui pœnæ luitionem pon. At ſic ſolvimus: nequaquam;
Rc in סס‎ valet, de quo cornupetam eſſe conſtet. Iterumque objicitur:

Pertine

ם%]םסש .

innocuo quid dicendum? an poſſeſſor, culpam faſſus, mul.‏ 46 הומחאשש
מ 201 מסק 4 verumde innocuo quid dicendum?‏

מו

חום
וום
ך
etur‏
bebat‏
00
Ultro‏
ם
0
lere‏
ס
ו
0
h‏ ג
0ס
01
04
) ווד
ו
046
homin‏
pponq‏
יו
0
0 105
0

)181!1 0
00
]6

\\\\־.&?

ז!

]81\]1\111]

לס
לפלו
נולוה
כלומי
ורה -
דיוה
ללמו
אוחי |
א רג
נומר
ח'כה ו
אמר מ
דונ ית
ח
' פנו
פור וא

ו קא 0

אז פ
ע פ

נתם כ

וא* 0

מו.

הם מא
שמ א
לת ע
הו
ללדול
חא לא :

לול

0
סום א
–

ſpondet Gemara, Totum iſtud 6
noto cornupeta perſequitur author:

4 השער השני פרק ב
עצמו אל4ת בעבד ליפלוג am ſolvere non tenetar Si ita ſit,‏
uum in ſine legatur, & bor meus ali- ₪‏
“ ſervum iuterfecerit ( ece ת?‎ cul- dn 5 O9123. .
pam ultro faſſur, 44 ſolutionem non ת -א‎ - 4
דאיכא רלא משלםם ע'5 de.‏ -
rem diſtinguere de- 0 ,‏ עסוסטג netur;‏
עצמו וליתני הכי במרק : | 4
eam pertinebant .‏ 40 סטף4טף ebat,‏
ךבך ₪ אמוריםם במועך edocere: q. 0. Ecce quum culpam‏
אבל בתנםז אינו משלם ס; ם ſervi intor-‏ מו גוות מסת ultro faſſum‏
עצמו-' ולמה לי דשבק'נ] סס מו tunio innocentem reperiat,‏
תנא לאורחיה גכי ניזק מכז quodad illam rem pertinebat diſtin-‏
חורין לעבד ומשני כולרק libero homine‏ מ1 guere debebat. q. d.‏
במוער קא מיירי | בלומר : diſtinctionem proponere poterat‏
חיל־*רקי} רמועד בעי תנא quendam 6118 qui propriam culpam‏
לאשמועינן ולא ך;וּ”לךק?;דבן 0 . teneretur.‏ תסת faſſus ſolvere‏
חוריו כדקא אמרת דאזהיה caſu ver-‏ סטף 196 legendum fuit:‏ סת
שבים לאורחירה . דרישא 81069006 ba hæc dicuntur? Reſp.‏
איירי . במועדר וסיפא בהם cornupeta conſtet: ſed 11 115 inno-‏
ודכוותיה . ביבמוותת - כסש- cuus fuerit, poſſeſor ultro culpam fal-‏
בטהרות קא מיירי וח כתי inge Kucur dod‏ ום און את
%ז;י;ביוּ%:וֹכ;?..אר. ותתלבן Doctor nobis morem ſuum derelin-‏
4 ' - סיה. quat; ubi 06 damno agitur: à libero‏
— ? : ו 2 1
,) כל מקים שיש 6 homine 44 ſervum deſcendens?‏
מחלוקת בין החכמים אומר
הגמרצק בחכב6) הא ] cornupeta‏ סוסת 00 diſtinctiones‏ .0 .
ופלו אומר בלומר שמקדים docere Doctor vult; non veròè‏ פסת

שמו לאמירתו ולא 'אמר dictinctiones 4 hominem liberum‏

אמר פלוני וכלל זה יהיה -וטף גס pertinentes, quemadmodum‏

. dem voluiſti. nam hac ratione à more שמור בידך שבכל‎

ſuo diſceſſiſſet: quia initium 06 cornu- שתמצא בגמרא פלוני אומר‎
Peta; finis verò de innocuo ageret. -ג1‎ y EN בירוע שהואצת‎
14 paſſim יבמות מו‎ clarè tractantur. שלפניו ' ואמר פלוני ביהוע‎

Hac in סץ‎ prolixus fui: què iſtaformu- שאינו חולק ולא בא אל+ת‎
14 exactiſſimè explicaretur & liqueret. . לסייע או‎

6. 164- Ubicunque ſapientes diſ- :
ſentiunt, Gemara 06 poſteriori inquit, At quidam dicit, q. d. ejus no-
men ſermonem ſuum præcedere: מס‎ ait, At dicit quidam, Hanc ge-
ו

הליכות עולם

120
neralem regulam mordicus retineas: (ססה) הא דאמרינן‎

.

nam ubicunque in Gemara סקס‎
Quidam dicit, hunc à præcedenti

dillentire certum eſt; ubi verò in- ל‎ ,
venies, Dicit quidam, ] 0 עוּקך הדין אבל גילוי מילתא‎

בעלמ4ה בלומר לגלור] dillentire, & tantum‏ תסם eſt eum‏
שהפסוק מיירי בהכי ילפינן: *ם.ש?וֹקוֹ&%}ג\ף 561)161”5 1&1161 0?3?61112;1:6:)
כדמוכח פ"א מקמידתני ת paſſim in Ge-‏ סטף HMlud‏ י165.
ו ש mara uſurpamus, Verba 8 tra-‏
וכי diſcimus, hunc PPnRR “ lrd N‏ מסת ditionum verbis‏
וכהא ו עש ךן\צר]ק הבן.ם) habet ſenſum. Jus principale‏
כנענה קרני ברזל וכו' ואמר ita diſcimus;) ſed dicti explica-‏ מסם
בכור שורו הדר לו וקרני tionem quandam: veluti,‏

uti, 40 oſten-
dendum Scripturam 06 hac vel illa ראם קרניו - ושואל דגמרא‎
6ץ‎ 6 , 06 diſcimus.

בכולי גמרא רברי תוררק
מרברי קבלה לא ילפינן ה'מ

Quemadmo- מאי ואומר ורצרה להשיב‎
dum arguitur &c. r. Babæ primæ. Ubi שצריך = שפנו שהפסוק‎
traditio exotica ad verba Exod. 21.3 5. הראשון היה קבלך; ולא‎
Et quum Ferierit;, hoc ferire deloni oy N»ú 17909
cornibus 015 accipiendum. Sicuti = בתמי'בלום‎ NN e והא‎

legitur 1. Reg. 1 1. Eecerat ſibi Tzid-
Cenabanæ cornua ferrea ₪. והלצז ל6ת ולפינן מרברי‎

4
1]6;1}] dicitur Deut. 3 3.17. Primogeni- קכלה חיוב ולא פמור אלא‎
ti, bovir illius decor eſt 61 , & cornua . èè
monocerotis duo cornua לש‎ Hic quæ- וכן‎
rit Gemara, Quid eſt, Item dicitur ?

& reſpondere vult, iſtud neceſſarium בל ף ה‎
fuiſſe, quod prius comma traditio ef- מצינו בהרבה‎ (0ρ)
ſet, unde non diſcimus (ſc. legem.) מקומות בגמרא ב תיבורת‎
Quod ita impugnamus.
2 4 .- הלו ל‎ .
quid Ucitum, nec quid licitum fit 5833 12 ן?גלה מאַ#*א לן מנא‎
diſeamus; ſed dicti alicujus explicatio- מימר * קמא חכ, ם הלקו‎
nes ad 1698 6 traditionum ver- על בני כפרים וכו רמנא לן‎
₪6 quilibet addiſcat? Ita ſe habent כמן‎ *
omnia hiſce ſimilia. א‎
- < 6. 166. Multis Gemaræ locis invenimus ſententias duas conjuncti-
ſſunas: quarum prior ſimpliciter legitur; poſterior cum admiratione.

ס. - =0 7 =\ -ב . .

- תורה מרברי קבלמה

= זו אצל זו הראשונ' בניחותא Hoc ne do-‏

Qem \ |

00
ס

ה
00
0
וס
ף
0
10
ת
ſtion‏
את
nob‏

0
זז
Dl‏
77
pere‏
]1} 0
ס -
]
ף
&סס.
זוֹז[ט]
-
אחל ‏ |

י

ף
סם
ו
-.-

-ו

3
חה
למא
לסל
נדמוכח
וכיינחא
וכהא \
כנענה 0
כנור שו
האס חו
מו ו
שורך
הושו
”}פ*ק ע
לת
\הוא ה
לה חו

הורה נח
נ'כתן ;
!
לת ג

. זאלץה

ההנק

-ש

ייו

ל 'פ

3 &11155'60”'?1
- א 0

4ר ךשסש

- 0606 eſt, Ante 21105 , ſapient

Quemadmodum initio Cod. .מגֶלה‎

Unde id nobis conſtat? Unde 0 nobis

conſtet! Quemadmodum eete ne-
5 pa 58
inhabitantibus veniam conceſſere &c.
נסש‎ prius, Unde id nobis conſtat?
quæſtio eſt, quam ſimpliciter & pa-

catè legimus: & hoc dicitur, Unde

nobis omnia iſta tempora quæ in Mis-
najoth leguntur? poſtea illam quæ-
ſtionem, Unde 11 nobis conſtat? de-
miramur: יף‎ d. Quærisne, unde id
nobis conſtet! Ecce, ratio hæc eſt,
Quemadmodum dicendum nobis 61
Prius Sapientes veniam conceſſere
&c. Similiter Cod. de Idol. c. Qui mer-
cede conducit, ad verba, Accipiendo
Erer inus acquirit: ubi dicimus,
Quid hic juris eſt? Quidnam hic ju-

ris ſit! Quod dicimus &c. Ac ſi di-

cant, Prius illud, Quid in סס‎ juris 7
pacatè legi; poſterius verò cum
admiratione. Lalia in Gemara ſunt
quamplurima.

6. 167. Quandoque Gemarici

Doctores diſſentiunt, & Gemara 0

,.

ſentire זגקסת‎ ; ſed סמטו!‎ Doctorem
iſtud, alterum illud ſtatuere, neque
diſſentire: q. d. alterum alteri aſſen-
tiri. Ut c. I. Babæ mediæ : מז‎ puel-
la nec atrium; nec quatuor cubito-
rum ſpatium locum habet: 46 D. Jo-
hannes in ea cum atrium; tum qua-

בלומר מנזת -

121 ,
הראשון * בעירת הומ
ובניחותא קרינן ליה וה"ק
מנא לן כל הני זימני[רקתנ,

במתניתין ןקא מתמהינן

עליה מנא לן
|לן-קא בעית והא מעמול
בדבעינן. למימר 77 קמות
חבמים הקלו וכו בה"ג בע א
***פרקהשובר נבי משיכה
בנברי קונה. ראמרינן מא
הוי עלר: מאי הוי עלרק
ראמרינז וב" י כלומר מאי
הוי עלה הראשון בניחותא
י והשני בתמיהא וכאלו רבות
בגמרא 6ה כ - י
(קס) פעמיםיש אמוראי
חולקיכם ואומר הגמרצת
שאינם חולקיםם אלגת מר
אמר חרא ומר אמר חדנת
ולא פליני כלומר רכל חר
וחד מורה לחבריה בפ"ט
רמציעא קטנה אין לה חצר
ואין לה ד! אמות רבי יוחנ]
אמר יש לה חצר ויש לרק
דיאמות ואף עלגב רמשמע
דפליגי קאמר התםם דחר
מיירי בגיטיו וחר . מיירי
במציאה ולא פליגי כלומר

tuor cubitorum ſpatium locum habe- בעיא ** קמן *** בעינן‎ *

- סע‎ ait. Quamvis autem diſſentire vide-

antur, ibi Gemara inquit, unum 66 libello repudii agere; alterum

verò 46 reinventa, nec diſſentire

.. q.d. Hic Doctor alteri in repu-
dii libello aſſentitur; ut alter huic מו‎ re inventa. Hujusmadi multa

ſunt

הליכות עולם ו
ומר מודה :ליה בגיטין ומר dici potelt,‏ סם funt. Et ubicunque‏
מודה ליה במציאה )4712 nec controverſiam inter Sapientes‏
איכא מובא וכלד היכ4ת facere, præclarum 6 videtur.‏
Gemaræ hæc formula ê‏ .168 .6 .
לעשות פלוג תאבין החכמים vno Scri-‏ אס paſſim uſitata, ut quum‏
שפיר 'ראמי : duo fonie, obliciendo‏ 2#3]4}(;0־}5;\1
. ססק At fortè totus ocus huc‏ 104
('קסח) סוגיית הגמרא ac tendit: Gd'ndilorumnumun-‏
בהרבה מקומות כשרורש . mihi iſta duo. Ut‏ סקוס de‏
תרי מילי מח [ קרא מקשה 7 .5 .22 congregat, apud verba Exod.‏
ואומר ורילמא כוליה להכי agrum alteriur depaſtur ]5= Ubi au-‏
הוא ראת4ת כלומר לְחֶך 0588 exponit: unum,‏ 0 סס thor ex‏
מנייהו ומ"ל. תרוייהו בפרק ea quæ in alio agro ſunt, calculum ini-‏

re; prætereaque, alterius agrum, non .
verd locum publicum deſignari. & הכוגס נבי ובער בשדה אדחר‎

objicit, Atqui dicam, , 5 locus ad דרריש מינה. תרתי הראת‎
1006 unum tendit? 0 refpondet, ששמין על גבי שרה אחרת ו5‎
םשץג]%&;%}וֹלוֹ};נ‎ ſic haberet 80.18 ועור אחר ולגת! ברשורת‎
6. 16. Quandoque Gemara הרבים ' ומקשה ואימצת‎
in tali ſerme ob'ectione ita loquitur, כולירה להכי הוא ראת+ת‎
Quandoquidem 172 duo ſunt ומשני אם כן ליכתוב קרצת -גק‎
ria, & utrumque concluditur: hoc- ; וכו' וכן בכל דוכתא‎
cine ex illo 060805 ? Sic inirio
otuiſſet Exod. 22. 5 2 » | :
D ſuum; nec opus erat addere, האיו שיא מכר! ק‎ =
depaſtuc והיפולן‎ , quod cum pede, tum שק\ךל*' הם ויבואו שניהם הי‎
24. ſcribitur, ente iarum im- ,
ע ש&װ?װו‎ eor. Verum ת‎ ſcripſiſſet, & 7 * ולכתוב רחמג ושלת‎
immiſerit, dicerem aut de ſolo pede, ב*עץי;ךח ולא בעי ובער‎
aut 06 ſolo dente id accipiendum, &c. דמשמע ,— ומשמע שן‎
Tum objicimus; Quandoquidem iſta דבתיב»ושן בהמורז אשלה‎
duo æqualia ſunt, & ambo אס‎ iſto 10- דמו‎ *
60 eruuntur, &c. ꝗuorum hic eſt ſen- לק הפכ‎
ſus. Iſta facti gravitate in interdicto paria ſunt: nam quæ in hoc eſt gra-

vitas pariter & in 0 eſt; & utrumq; 6 Seripturæ ſenſu promanat, quia

abſo⸗

0
ום
in de‏
]
ה
וו
4 ת
00
ה
pire‏

1
007
4
ף
ג
01
י
חמ
. סוֹ&
לה
0
ו₪4
0 7
ן,\;ן.י%\י\ג?

-

ſunt.
6 ג‎
ת‎
ף‎
וו‎

- Pertot

נל
ום

א'כא
ואיפ
לעטו
ע
0
היו
תימ
נר
הא ר
| מוח
הסס
דררש
ששמ"ן
ור א
חופים
לה
מעי ו
כ ג
סי
ץר) כ
לת
'ה |
ולמז
מ'ו
רממץ
0

.
ו‎ o
0

cit,) objicimus, At illi vaſa neceſſaria
ſunt. Inde diſcas, quamdiu accipien- ותפשוטם מהכאת כגון הך‎

' השער השיפרקב |

בם אי כתם ושלה הורה ‏ 4סף ablolucè utfum jue continetur.‏
- אמינא או הא או הא וכופו illo deducas, quum‏ אס cauſæ cur hoc‏

neutro ſupra alterum 4 præroga-‏ מ1
ומקשינן מכר' שקןלים הם tiva ? Additamenta in illo loquendi‏

modo diſtinguunt, inter augendi & v/ ויבואו שניהוכו וה'פ‎
mihuendi intentionem: & affirmant, הם בחומרורת שהחומרא‎
nos quod diminutionem concernit, שיש בוה יש בזה ויבואן‎

כ etſi duo ſunt paria, 40 utrumque mi-‏
ףו ולרספפף ה ו
שניהם ממשמעות הכתוב Scripturæ‏ סתט א6 nuatur, 64 tamen‏

דמסתמא תרוייהו יאתו דהי minuere.‏ תסת paragrapho‏

6. 170. Ubicunque dicimus, מיניהו מפקת ואחר שאין‎ |
Inde diſcis, objectio contra alium 10- 35D5DT) V 53

cum continetur, aut contra Gema-

מחלקלן בבחג בין לרבורת aut contra quæſtionem,‏ ; ם dictu‏ וסוע -

quæ ſuo loco ſoluta non ſit, objicitur, ולמעם ואומרים רלמעם אף‎
atque סהו‎ ſolveres. Quemadmo- ) 2e טל פי שהן‎
dum illud initio capitis Legebat, ,6 שניהםם לא ממעטינז להו‎
diſcis, intentione 20 præcepta obſer ; מחר קרא‎
vanda opus eſſe: q. d. Hic 68 ה= -סםס‎
ctio adverſus Rabum, qui Cod. , רל הירא‎ ;
ראש השנה‎ inquit, Quicunque tuba X 5 קע)י בל‎ ),
cantilenam canit, legi ſatisfecit. Ita שמעת מינה קושיא למקום‎
Cod. de Idololatria, capite, Qui mer- dH אהר היא או‎
641316 cond cit, ad rerba : Acceptio in דאמורא או לבעיא רלצק‎
alienigena (acquiſitionem ratam fa- איפשיטא במקומה קא פריך‎ -
;1;3 1\1/83}?3(81163\!611)1?111;[3111 ſunt, 400- דריש פרק הוה קורא שמעת‎
176 emens nihildum acquirit: l
מצװת צריכות כונה quæ fuerat quæſtio capite, Qui ven-‏
*בלרמר` קשיא לרבא שאומר fuit. Talia‏ תסם dit naven: ubi ſoluta‏
2— התוקע per totam Gemaram multa ſunt. Ru!‏
ובע'א פרק השוכר גבי משיכה בנכרי אקשינן ותבעי ליה בליו
שמעת מינה כליו של לוקח ברשות מוכר לא קנה לוקח כלו

ובעיא היא בפר' המוכר את הספינרק ולא איפשיטא (דכוותיהו -

טובא בכוליה גמרא :
TRA-‏ ה- ה =ג ₪

הליכות עולם - 14

שש ל י לייו ש ים ה

TRACTATUS II.R. השער השלישי‎

נךר;ר מעטנס וארפקות. עקכן תוס Miſnæ ejuſque veſtigiorum‏ !וֹ]װשץמ!!ם,
סמר 6 נודען וע itineribur, guæ habélenus ignota fue- wob dy‏
סטכעו ו)ת הדרך 6פר ונכו בס ye: item cui ſtylobatæ ejus infixi ſunt,‏
דורסי יי63 וססרו כ טוכ viaque quam inſiſtunt expoſitores „yphp,‏
גסכן שנופרקוס ע! לרך Jacri, qui nullo bono deſtituuntur.: drnvp‏
Tracëtatum hunc etiam in duo 4‏
reliquis convenienter diſpeſcui.‏

הפרק הראשן . ם CAPUT‏

2 . 3 5. 171.
Omen Doſctrina, ſive, Demon- סתם הורארה‎ (yp
Rratio abſolutè poſitum, rem 1- לקולנ‎

citam ſpectat: quodè quadam מךקא פריך בפ'ק דכתובות‎ 4

obje ctione liquet ל בתובות.6:00 .1 קג6‎
1>וֹג[₪1'‎ ? Eſtne doctrina interdictum Geen 51
ſpectans? Ubi D. S. J. I. m. exponit, ופרש"י ז'ל דאיסור לא‎
venire: quia mnuscube imonlics- רשאי להחמיר והאוסראינו‎
סע‎ poteſt, quique interdicit, dicti ſui :
צריך םמיכת דבר nam vel ex du- Pen‏ : 66ק6 non‏ סמוֹמ??פוֹט?
מן הספק שאין הלכרה quodam, quod conſtitutio ſibi cla-‏ סום
ברורה לו הוא בא ואוסר ſit, eò pergit ut in-‏ מסת rè perſpecta‏

terdictum faciat. At qui מס‎ licitam ם המקר סומך על=‎

dicit, ſuo auditui aut diſcurſui inniti- . ,
tur: atque 1174 demum 616 demon- שמועתו אועל סברתו וה'א‎

ſtratio ſive doctrina. Attamen ibi au- הוראה ' ומיהו התם מסיק‎

thor concludit, doctrinam etiam 6
gravitate ſive interdicto dici: ſed
hoc rarò fit, quemadmodum etiam
ibidem producit. 0 2 ,‏
ול " הושיר הישו 7726 Misna,‏ מז Invenimus‏ .2ך1.
! '(קעב) סשונר במ סה -1161 ſolidum‏ מו tamen‏ ססת :־&ו;'וֹסוֹ]?וֹז
דבר זה מותר ואינו מותר -מו ſed uno reſpectu licita, altero‏ ; גו

דאיכא הוראה לחומרא וזה
על המעט וכמר שמבינת

ter-

interdictum doctrin?æ nomine non —2 הוראה משום‎

—

.רשי- :

7
-.
0
ſan⸗

₪

1

7

Bar

00
גז
1
2
4& ע

ת

[(8]7 |

2
0
ג
7
שול
ו
00
![83}
0
דו
bes‏
ל
4 4
אט
וו
;[01)
ו
ו

0
וו

דונו ף
..
ננו
וו .
מ

1
0

קומ
מי א'כ
מושו |
הויאד ג
לת
גרך סמי
ול
ברווח לו
נח ה
טמיעחו

1. חדלין

דא'כא חו
עלל המ
ום .

ק

lel⸗

terdicta eſt: quod autem dicit eſſe li-
citam, id de uno tantum reſpectu in-
telligit. Utc. 2. גתטו[םקןס.8, בכורות‎
ſanguine rei תסם‎ conſtituuntur. 6
ſibi vult, quod ad ſanguinem attinet;
attamen ex eo rei ſunt, quatenus eſt
eſt reptilium :
ſanguis æquantur. Sic ſimilia omnia.

6- 173. Quandoque in Misna &
Baraitha Et pro Aut uſurpatur: ſic-
סט‎ Diſcalceavit & ſermonem habuit,
Cod. יבמות‎ ; ſenſus eſt, Diſcalcea-
vit aut ſermonem habuit. Sic alia mul-
גז‎ ſimilia. Hujusmodi etiam Seriptu-

ræ ratio eſt: ut Exod. 21. 15. G guir

verberaverit matrem ſuam & patrem
Juum, ſenſus eſt, matrem ſuam, aut
Patrem ſuum. Talia ſunt plurima.
6- 174. Similiter, Quia loco Et
pPonitur, Cod. כתוכות‎ cap. Mulier

- וו‎ viduata eſt: Quod ſi teſtes habe-
ant, ſervos licet aut ancillas, ecce ido-

nei & veri cenſentur: quia non eſt

ull us 06 ſe ס'קו‎ teſtis idoneus. ſenſus,
Et non eſt ullus .לס‎ Nonnulli etiam

Codices legunt, Et non: ſed ita non
legunt exe nplaria correcta. Ita ac-
cepi ג‎ ſapiente præceptore meo(quem
Deus ſervet ac redimat.) Simile ha-
bes cap. 1. -ביצה‎ Quia cinis parvæ
fornacis diſpoſitus ſit: hoc ſibi vult,
Et cinis parvæ fornacis aptus eſt.
Ubi objicit autor, Cinis fornacis?

quis nominis ejus meminit? & con-
concludit, Dicam, Et cinis fornaeis

aptus eſt, Talia in Gemara multa
ſunt. . 5 5

quia reptilis caro &£

לגמרי אבלל ee‏ מותר.

מעד אחר ואסור מצד אהד
ומותר דקאמר רוצה לומר
מצד אחד בפ שני רבכורות
ודם שךץ אין חייביין על,ו־.
רוצה לומר משום דם אבל
חייבין עליו משים שרץ דדמו
כבשרו וכז כל כיוצא בזה :

(קעג) פעמים במשנה
ובברייתא וא'ו ‏ במקוםם או
כמו חלץ ועשרק מאמר
ביבמות ר'ל חלץ או עשה
מאמר וכן הרבדה כיוצא
בזה.וכן הוא דרך המקראות
כמו איש אמו ואביו ר"לל
- אמו או אכיו ורבים כמוהו :

(קער.) ובן יש שין
במקים ואו בכתובות פרק
האשה שנתארמלהה ואכם
יש להם עדיכם אפילו עבר
אפי" שפחה הרי אלו נאמנין

שאין ארם נאמן על פי עצמו

ור'לל ואין ארםם וכו' ויש
< ספרים דגרסי ואין - ואיוכן
הנסהאות המרויקות וכן
קבלתידה מפי החכם מרי
נר וכיוצא בזה פירקא קמא
דביצרה שאפר בירה מוכן
ד6 ל" -

| כ 3 מסבת קולם
הוא ר'ל ואפר ‏ כירה מוכן Quandoque inquit Mis-‏ 175 -6
nicus, Conſuetudo draio urn⸗ G. הוא רפריך. התםם * שפר‎
eſt ſecundum N. quem tamen multo בירה מאן דבר שמיה ומסיק‎
tempore 41600008 116 ſed tantum אימא ואפר כירה מוכן רא‎

hujius ſententiæ acquieſcit. Ut 0878
agantur, D. Simeon f. Menaſiæ hu- וכאלה רבות בגמרא‎

106

jusque ſocii inquiunt, Conſuetudoob- (קעה) פעמיםם אומף‎ -.

net ſecundum D. Meyrum. ubi Ge- . 5 :‏
הנא הלכה כפלוני hoc SeP*‏ תתוֹםףז\!?פ־%,סףתוֹב%&מן&י־כוֹן;עוֹיתנ&ך;;:;:*:
לו בזמן הרב' ורוצה בשיטתו 06 ſunt multo antiquiores; ſed‏ סוש -
פרקאין צרין ר"ש בן מנסיא D. Meyri ſententia ſermo 6. Eadem‏
וחבירו אומריםט הלכה כרבי eſt ſimilium ratio.‏
מאיר \ וקא מתמרה והגת |
אינהו קשישי מיניה מובצס
5 5 5
+09- ſuſcipiemus; talem conſtitutio- מאיר קאמר‎ njea N
nem hic eſſe affirmo: mens hæc eit, : וכן כיוצא כו‎

Moſis 676 conſtitutionem allatam e ע כלמקרם שאומר‎

monte Sinai. Sed conſiderationem

F. 176. Ubicunque in Misna di-

citur, , 7 conſtitutio ווד? 0ו676/0‎
..

< במשנה אם הלכה היאנקבל occurrit,‏ יבמות מו meretur, quod‏

הלכרה. אני. אומר רוצרה übi dicitur,‏ ב capite, Præputiatus‏

הלבהלמשה מסיני eſſe‏ סדוו דה 0ו20/שע₪ Conſtitutionem‏
שר *לעי,ז ביבמור] פרק ſignifice-‏ תסת affirmo; quum tamen‏

tur, Moſis 6116 conſtitutionem 41- הערל שאומר הַלכָה אני‎
tam & monte Sinai. Nam 110 ſie 6- אומר ולא משמע שיהירה‎

itur, Dixit Dominus Simeon Con- הלכה למשה מסיני דכתנו‎

tra illum ab impari argumentor. Re- =3 התם אמר רבן שמעון‎
geſſerunt, Si eſt conſtitutio dvæ 000 ש וּ}וֹ ה‎ : ,
ל»”)װךוֹ?‎ , ſuſcipiemus; verum ם‎ ad הלכה‎ D ותומר אמרו לו‎

היא נספל ואס לריו '"ש confequentam revocetur, eſt quod‏
תשובה אמר להש לא כ' reſpondit, Ne-‏ סו1 118 regeratur.‏
הלכה אני. אומד ולכאורתה iſtiusmodi conſtituto-‏ %)%&;מןבגןף&(־%;;ן;י}
משמע דא א שיהיה הלכה nem 61 contendo. Atqui prima‏
למשה מסיני דאם כן Wonte intelligitur impoſſbile eſſe, ut‏

t Moſis conſtitutio 8 monte Sinai: הודה פליג עלרה \ רבו‎

nam ſi ita eſſet, ei Doctor Judas in - יהודתה בברייתא וכן כתבו‎
וה‎ non repugnaret. Ita illic ſcri- 0 *

tum in additamentis: illum ס מסת‎ -.

.

לל- לה בל * ו-יסו

—

cete
0
0
ה‎
none
ו‎
וס‎
ו‎
ת‎
mel
קו‎
ו‎
.
0
םצ(%סט&‎
expoſ
ה‎
0
10
אאות‎
אס‎
tutore
ו‎
1
0
1%!021?1'
[06091;
]1!51!־1;‎ |
-

0 מל -

גמיף
|, וו

6
תא
%

חאו
הוא
'ר
מא
וכאל

\
תא ת

לנמ

ע
וחגירו
נאו
א'נהי,
ו
ש ני

קו
במשנד
הונחז
מר |
ו לו
אגר ול
הלכה 7
החם א
וחימ";
הא \ף
השכה :

חכת)

ללמ ר
ו

חה

4

2

Olivæz ססמגטף‎ immunditiem contra-
here incipiunt? Quando ſuccus ema- ממש אלא למדוהו מתו[‎

-

נאג =\ השער השלישי פרק א-

התךםפרך*; לשם רלאו הלכה iſtam Moſis 6115 conſtitutionem‏ 6516 -

8 monte Sinai; ſed ita ג‎ ;86 - . .
accepiſſe. Conſulas locum. -- למשה מסיני קאמר אלגת‎

כך שמ ע מרבו ו עיין Ubicunque legirur, Je- de‏ .רֶרֶו.6
. -ב ., כריתות cundum verba illius N. author‏
inquit, quia iſte Misnicus illud ipfum „ANP 92 PO‏
כרברי 9 אומרוהכריתו >6 non expreſſis verbis dixerat; ſed‏

דקא'מר הכי מפני שאותו -06 verbis, quæ protulerat alibi,‏ פנון6 -

תנא לא אמר דבר! זה בל .מהרות .9 promptum fuerat. Utcap.‏

דבריו שאומרו במקום אחר ſecundum verba 166 Scham-‏ .6מ

1941 : quod 6% hac Baraitha וב" ==- , 6תטס)נס‎ 0 :
Dolium olivarum quæ volutantur, כמו בפיטו רטהרו וזת'כ=‎

familia ſive ſecta Schammæi inquit מאימת' : מקכלץ מומארת‎
& Eadem eſt omnium ſimilium ratio. משיזיעו כרברי ב'ש ולמדו‎
. : 55. 1178: | 118־1;/1118 מ%‎ invenire 68 זאת מיהא דתניא הביתושל‎
uobus 10615 phraſin ſimillimam; cum
expoſitio גרם‎ non ſit. Ex. gr. Bovis תי? מגולגליםם בשא' וכר‎ 5
ſurdi, fatui, & junioris: in Miſna cap. : וכן כל כיוצא בזה‎
ץ;װזמװ%‎ ₪61 quinque. ubi ſic loquimur, (ק;?:ךין ) \ מצינו במשנה‎
Bovis ſurdi, fatul, & junioris, qui cor- 1
nu fuerit hæc eit conditio; ut Sena- P E לשון שוה‎
tus huic (ſc: juniori ſive pupilo &c.) ואין ביאורו אחד כמו שור‎
tutorem conſtituat: quod poſtea re- חרש שוטה וקטן במתניתין‎ ,

Petitur. Intelligit bovem alicujus
ſurdi, fatui, & pupilli; הוס מסם‎ quod פרוהראמרם שר ו.₪‎

bos סוקו‎ ſurdus, fatuus, & junior ſit. שוטרה . וקטן שננח ב'ר‎

At capite Lacca, ita legimus, Qui מעמידין ילו אפטרופוסם וכן מו‎

loeo publico puteum fodit, ita ut con- אחרלשם ר'ל שור של חרש‎
tingat damnoſus caſus bovis ſurdi, fa- .
tui (potius rabidi) & junioris: ubi et- שוטה וקטן לא שתשו: עצמו‎
iam volunt ipſum bovem 6 ſurdum; חרש שוטה וקטן ובפ' הפרה‎
quemadmodum illic in Gemara habe- הנז החופר בור בריה ונפל=‎

41 dicendum Bos ſurdi &c. 4 di- de
אא‎ D. Johannes, Bos qui ſurdus ſir ? "! ו ר'ל ש השור עצלי‎

. Et quamyvis ibi id de bove ſurdi, כראיתא התם בגמרא מאי‎

fatur,

הליבות עולם - 4

שור חרש וכו' א'לימא שור pupilli dictum ſtatuamus;‏ 86, טס
של חרש וכו'ואמר רבי nihilominus . ſohanne hralin Pr‏
etiam ahium iſtum ſenſum admittere, ..‏
שור שהוא חרש וכו ואע'ג diſcimus: quia adverſus D. Johannem‏
-דהתכם מרקמ*מ לה בשור 6 quandoquidem‏ ; 5טמנסוןס nihil‏
של חרש שוטה וקטן מ'מ 0006 bovem qui ſit ſurdus intelligi‏
שמעינן מהר' יוחנן Sic omnia ſimilia. rdr‏
יסכול" כן מרלות פרכינן CAPIIT II.‏
עליה ררבי יוחנן מכדי שור - . :
שתוא חרש קתני וכן כו" - .179 S.‏ |
ביוצא בזה : 7 ע שש
L‏ \ -8סק Octori Misnico in more‏
הפךכי . השני Dm ‚ut aliquando id rrius exxx‏
plicet, in quo 06116 ; aliquando‏
p‏ אורחיה דתנא verò unde incœpit. Veluti, Quolu-‏
לפרושי non ac-‏ סטף & cernam accendunt,‏
זימנין ממאי ך-וט;י'וק` וזימנין cendunt? Non accendunt &c. quod‏
ממאי רפתח כמן במךה id ipſum eſtin quo 060= Reperiun-‏
מרליקיז ובמה אין tur qui ſimul hæredes ſunt & hære- p‏
Pdn‏ וכו היינו ממאו des inſtituunt; alii etiam qui cum‏
דסליק * יש נוחלין hæredes ſint, herede emen nan in- ra‏
- 0 6,, 6טף21105 ſtirtuunt. Quihæredes ſunt,‏
נוחליו ולא מנח'לין נוחלין quod‏ , וח 86 pater‏ ;ןס:]מםשוֹ:תתוֹ
eſt unde incœperat. Hujusmo-‏ 11100
-מס6נדרים di multa ſunt. 164 initio‏
cludimus, Misnici hanc eſſe conſue-‏
dinem ut utroque modo loquatur.‏

היינו ממאי דפתח כוותיהו
טובא והני אסיקנאת בריש
נדרים דאורח הרתנא בהכי

Ratio autem, cur Misnicus minnuta- ובהכי ' וטעמא שאין התנא‎ 4

tim non obſervet זט‎ ubique ſermo- מרקרק להשוורת לשונו‎
nem uniusmodi faciat ) זט‎ illic in בכל המזומות אומר . הר'ן -לס‎
ſervationibus ſuis obſervat D. Niſſin ז"ל בחירושיו כרי לאשמועי"‎
. סאת מו.1‎ eſt, ut doceamur, מו‎ voci- דליכא קפידא במילתא וכל‎
bus anxiam illam curam מסת‎ requi- תנו דתני כמו שרוצרה‎
ri. Itaque quivis Misnicus שפיר דמי וליכניי בכ - -1 אסזק‎
bitum eſt verba faciens, placet; nec e מילתא משום‎

װ ק in re quispiam tenetur 0160 Job.‏ סהת
?;;ומים} והאי טעמא פליק Eligas linguaum astutorum. Ratio‏ .5 .15
- , ,

ומנחיליןו האב והכניסס וכ"

—

10
8
1
0
גס
1 זט
tribu‏
מוות
ו
ק
ו
00
א
duca‏
conti‏

ממץ -

ducu
ף‎
וה‎
ו‎
ף‎
א‎
וס‎
00
ת‎

ד

סוס -

kert
ג‎
- 6
ל‎
א‎
ץגת‎
%
תות‎
ה‎

.=

שו
עלחי
שר ]
דחתם
של חי
י

| יאר

להר
שחוא ח
כ'וצא נ

ה
1

ענין מי
ממאי ך
מרליקין
אץ מר
נוחלן ול
|
לו ו

| גרריםד,

וכחכי ו
מ\'('}רס
ל הז
ולכ ז

114 optimè etiam procedit, ubicunque

dicimus, Misnicum cum hunc, tum

illum modum adhibere. Quemad-
modum quandoque fit, זט‎ prius 5

ipſa doceatur, deinde iterum docea-

tur numerus, ut, Uxor comparatur
tribus modis; quandoque verò prius
numerus doceatur, poſte aque iterum

res ipſa, ut, Septem diebus ante diem

expiationis, & ſimilia. In hujusmodi e-

gregiè proce dit ratio, quam annotavi.

F. 180. Ubicunque dicitur, Hoc
Omne, ut acutè quid eruatur; idem
eſt ac ſi diceretur, Ut novi quid pro-

ducatur, quod ם1‎ ſimplici ſenſu non
continebatur. Hujusmodi Omnia מו‎
prima conſtitutione ערבי/ ו[1094‎ 40-

ducuntur. ubi dicitur, Hoc Omne
quid ſecum infert? ut, Hi omner ma-
tant, quò includat peregrinum, qui
ad libitum comedit morticina. Alia-
que plurima. Atenim ex illo Omne,

Aaliquando acutè quid eruitur, ali-

quando nihil: quemadmodum,
Omnir locus, quò fermentum non
inferunt, ab inveſtigatione liber eſt:
quod aliquis in Gemara argutè ex-

plicat inquiens, Omniz quid ſecum -מו‎

fert? ponitur ut illud quod ת1‎ Barai-
tha habetur, doceat &c. Cæterum fu-
perſederunt ג‎ recenſendo, ubi Omne
non explicaretur argutè ad compre-
hendendũ aliquid. Mirum autem, Ge-
maram omnibus locis formulam non
facere æqualem, & ex authore etiam
בריתות‎ , Omne nullibi argutæ enar-
rationi inſervire videtur: מ1‎ quibus
verò hujusmodi ſubtilitas adhibetur,

129
נמי שפיר בכל מאי ראמרינן.
דאורחיה דתנא בהכי ובהכ!
בגוןזימנין רתני הענין בריש
והרר תני המנין כמו האשה
נקנירת בג' ררכיםם וזימנ'ן
דתני המנן ברישא והרר
תניהעניו במו שבעת ימיםס
לפני יה"ב ודכוותיהו וכיוצא
בזרה עולרה יפה הטעכם
שכתבתי ! .
(קפ) כל היכא רתניה
כל לררשא כלומר לאיתו"
הירוש שלא היה במשמע
וכולהו מייתילהו בשמעתת
קמיתוא רערון הכלה
לאיתויי מאי . כמו הכלל
שוחטין לאיתויי נכרי אובל.
נבילורת. לתאכון ואחריכם
הרבה אבל כל זימנין ררריש
מינירק ווימנין רל>ת רריש
מיניה בגו' כלל מקום שאין
מכניסין בו חמץ אין צריך
בריקה דרריש לה בגמרזת
כל* לאיתויי מאי לאיתויי
הא רתניא וכו וחדלו לספור
דלא דריש כל לאיתויי מא'
ותימא שאין הגמרא מוליך
השיטה שוה בכלד מקוםם

ומרברי הבריתות נראה רכל
voce‏ * 5 |

הליכות עולם סג
לא אתי לדרשא בשום מקום voce Omne eusve ſigniſcatione non‏ &

promanare; ſed ex rédundantia. \ 6-
סט‎ ibi, מ1‎ quemcunque locum non ואותן שמרקרק בהן לאו‎
inferunt fermentum: ubi Miſna eſt —2 מלישנא ומשמעותא‎

אלא מייתורא כגון הך דכל Baba legitur,‏ ג₪ ſuperflua, quia in‏

la vinaria, in iſto 1060 מ1‎ quem fer- - „—
mentum deferunt (ſc. datur inveſti- דמשנה יתירה היא דהאת‎
gatio.) ubi ſignificatur, quod 10605 באירך בנות קתני שתי‎
quò fermentum non inferunt, in- ורורז במרתף \ מקוכם‎

veſtigatione non egeat: quod ſi 2 \ :
eſt, illa In quemcunque locum & c. re- שמכניסין בו חמץ משמע‎

הא מקום שאין מכניסין בו dundant, 20 illud Baraithæ eruen-‏
חמץ אין צריך בדיקרה ! dum. \ 516 ſimilia omnia.‏
. 6. 181. ה1‎ Misnajoth & Ba- ואם כו הך דכ" מכום)‎
raithoth uſu venit, ut author multa , ייתורא הוא לאיתויי‎
proponens nonnihil omittat: nam. דתניא י‎
nullus Misnicorum inſtitori 11115 * וכו כל כיוצא בזה‎
eſt, ut omnia computans obambulet.
Verum hac conditione ut pluraomit- (קפא 4 דרך המשנה‎
:2:;4 0 וברייתא רתני מילי מובא . י:}!}01111])2 מ:;מ מקזגװמט})אָ!םמף‎
4- 0. quicquid proponit, præci
proponit. Quemadmodum obji- כ}־חבא לאו ברוכלצת‎ ;
citur, ubicunque dicitur, Propo- SP הוא דרליחשוב וליזיל‎
nit & omittit; quid omittit, quan- & מפי מחר אבל חר‎
doquidem omittit? Ratio eſt, quia : כלומר‎
quum laborabat Doctor ut omnia 00- סתני -- ו 2 רוקצת‎
ceret, non omittebat unicum: quia וכרפריך בכל מקוכם‎ -
unum omittere, מסת‎ 6 omittere. שאומר תנא ושייר מאו‎
Qum verè adcit numerum, aut Ppar- ,„ שייר דהא שייר והטעם‎
ticulam 7720 , èplurimis Misnæ 5 1 . דטרח תגא למי‎
conſtat, פסח‎ non 0106006 , % -מ'תני כולהו‎

, מילי לא הוה משייר חרא verba,‏ 40 קדוש" .6.1 omittit. Ut‏

דשיורא רחד מילתא לאו ט[ ſui‏ סת Serva Hebræa patris morte‏

tuor
מנ:יבא או אלו מוכח בכמה רוכתיה דלא אמרינן תנא ושייר‎
כפק דקירושין‎

, גבי אמה העברייה קונה את עצמו במיתת האב
וכו \ מתיב רב ששרז ר' מעניקין וכו' וא' איתן ניתני נמי

-
8
0
?
גז
י
ו
dam‏
dawe‏
0
0
א
ת
8
ול
119
יס
ום
אז
4
סו?
non d‏
א
milte‏
ו
Kon‏
ת
et D‏
ף
ט;װ)”!װ.
0066

0

א
ו את
0 16
ment‏

0

לא את
אתן
מלישן
מ
מס
המו
ך
שוו
ננוס
הא מו
₪
גז
'הו"
חאר

ו
מוחא
(ץיף 7
מו
כלןמ\' \
לוד
ם

96 6

tuor donant &c. & 1 ita eſt, adda-
mus etiam oportet mortem patris.
Quod ם‎ 01045 , Docuit & nonnihil
omiſit; atqui ecce dixit Quatuor &c.
Præterea ibi legimus, Objicit M. Am-
ram, Et hæc donant &c. & ſi ita eſt,
legamus etiam oportet mortem patris.
Quod ſi dicas, Docuit & omiſit quæ-
dam; atqui ecce dixit Hæc G. At-
tamen loca reperiuntur, ubi dicitur,
Docuit & omilſit; 061 præmiſit par-
ticulam Hæc. ut Cod. cap.
Hæc ſunt quæ quavis lingua pronun-
tiantur: ubi omiſit juramentum in

. סוסוסטן‎ præſtitum, & juramentum

vulgare. 16 21115 locis. 6 in addita-
mentis concluſum eſt, diſtinctione
opus eſſe. Ubicunque multa docen-
tur, dieitur Docuit & omiſit; quam-
vis habeatur, Hæc, ut illud in סומסה‎
quod produxi: ſed ubi multa non
Proponuntur, & præmittitur Hæc,
non dicimus, Docuit & omifit, סט‎
illud קידושי" מו‎ , ſimiliaque alia. Si-

militer cum numerus exprimitur,

loca reperiuntur, ubi dicitur, Docuit
& omiſit; quamvis inquam nume-

rus exprimatur. ut 6. Diſcalceanr: do-

cet D. Hija, Tot ſunt ex lege; ſed
quatuor ſunt ſecundariæ אס‎ Magi-
ſtrorum placitis. ubi in Gemara con-
cluditur, illum docuiſſe & omiſiſſe:
cujusmodi paſſim alibi reperire eſt.
Hic ipſam conſtitutionem conſidera-
Videatur ibi in addita-
mentis c. 1. .קירישון‎ Hic ſermonem
Producendi locus non eſt.
אין מקום להאריך +

מיתת אב . וב'ה תנא ושייר
< והא ר קתני וכו ועוד אמרי

התם מתיב רב עמרם ואלו.

מעניקיו וכו' ואם איתא ניתני

נמי מיתת אב וכית תנ4ת .
ושייר והא אלוקתני וכו.

ומיהו איכא דוכתי שאומר
הנא ושייר אף על גכ דקתני
אלו בסוטה פרק אלו נאמרין
בכל לשון שייר שבועת ארין
ושבועת ביטוי ובן במקומות
אחרים + ובתוספות העלו
שצריך לחלק בכל היכות
רתני עניינים רבים אמרינן
תנאושייר אף על גברקתני
אלו. כגון הך רסוטרה
שהבאתי אבלל כי לא תני

עניינים רבים וקתני אלו לא:

אמרינן הנא ושייר כגון הך
דקדושין ודכוותה וכן גכי
מניינצ יש מקומורת רתנא
ושייראף על נכ רקתנימניין
| במו בפרק החולץ תני רב'
חייא מרברי תורה ור'שניות
להב מרברי פופרי! ומסיק
התם בגמרא רתנ4ת ושייר
וכיוצא בו במקומות רביםם
וזה צריך לעיון הלכה יעויין
שם בתו'פ'ק דקרושין וכאן
92 *

-

1

הלכת תשל י. .

0.82- Ubicunque legitur, Hoc , -
ab מסת סו1‎ differt, niſi hac vel 114 ra- (קפ -)וכל היכא דקתני‎

Gone; חסת‎ quadrat סט‎ dicatur, Do- אין בין זה לזה אלא‎
ב&וֹשסװן!וֹממסמ&!]וֹ}װס‎ nam in con- לא שייך לומר תנא ושייר‎
Eeſlo eſt, authorem præcisè loqui: ה סט‎ .
oſtenditur 6. 2. Babæ primæ & ini- 52e2 דח"־אי חקאַי קתני‎
tio cap. Frequentior eſt. Quod ſi lo- בפ ב רקמא ובריש מרובה‎
cum invenias, ubi dicene „Non 66 ואם תמצא מקיום שאומרין‎
alia inter hæc differentia &c. & Do- אוז בי % תא‎
Ctor quiddam omittit; ratio ibi ſpe- כ ובין. כךף ותנא‎ ] -
cialis eſt. quemadmodum illud Cod. .
מגלה‎ , Non eſt inter votiva & vo- רמגלרה \אין בין . נדריםם‎
luntaria alia differentia, quam quod לנדבורז אל4ת שהנדריםם‎
in votivis homines de damno tene- „
antur; in voluntariis verò מסם‎ te- נו י‎ 2
neantur &c. non tamen præcisè 6 אין חייבין וכ ולא דוקצת‎
accipiendum, quod non ſit inter illa דלוכנת בינייהו אלצת הך‎
')115616;1:12,8) 2114 : nam 2116 ſunt דאחרים נמי איכא בין נדר ־1}111:61‎
votivum & voluntarium, ut habe- —*. .— .
tur Codic. מנרזות‎ , cap. Jacrificium לנרברק כראיתא במנחורת‎
euchariſticim. Et quod ibi dicatur, פרק התודרק והאי רקתני‎
. - ואס והר ס.. ללק + לותיקחיואה‎
- כ ק‎ . ` 0
ubi dickur, Non 61 alia differentia, HD א ן, בין ק תני לה‎
ſic loquitur. 104 additamenta, cap. ; פרק מרובה‎
frequentior ef.
6. 183. Doctori Misnico hoc ₪1 . ל קפל) אורחיה רתנא‎
more poſitum, ut primo quod per- נקיט. ברישצת | מילת4ת‎
adjiciat quod ipſo gravius eſt: & hoc
ſibi vult, non illud tamen eſſe, ſed

זו בלבר אלנת אף זו וכן etiam hoc. paſſim in Gemara‏
invenies quòd objiciatur, prius reti- — ;
cendum Mile ola iſtuche⸗ ipſo fine תמצא כהךבהי מקומורת‎
addiſcamus; & ſolvatur his verbis, . PePPE בגמרא‎
Non illud, ſed ססת‎ etiam 0006 au- מרישא ומסיפא ידעינן ל=-‎
thor: : d. Doctor etiam ſic loquitur, 2
non illud tantum; ſed hoc etiam

ומתרץ לא זו אף זו קתני
queæri,‏ .

\ שייר טעםישברבר כיההיא

י

מילתא דרבותא ! וריל לא

0
0
loco‏
ץ
ו
ש
nies‏
-
00
סו
ים
ף
ז
070
4
008
ת
14
ung‏
ועס
וחס
0
א

ח
ג
ץ
tur,‏
0
סף
סת
tur,‏
0 7
4
4
/
;מ!־מ

"

נ
לא י
רודאי
נפנו
ם ת
נ
שװךטע,
ומלה
לנרנןח
ה'נין נ
אץ י
נא
ס"ם
לונוה,
הח
אומ,
* ג 0
ל סג
ת
נ
ךפשיטדן /

האה

תמנא 0

־ ננמרא ע

מוק
ווֹז??ג\ף

-

quæri. Quandoque tamen inverſo
ordine author docet difficilius primo

1000 ; poſteaque 61 addit quod faci-

16 ac perſpicuum 61 & hoc voluit,
quo tamen ipſi opus non erat. Sic-
uti quibusdam Gemaræ locis inve-
nies, ubi objicit, Quorſum mihi finis
proponitur; quum ex ipſo principio
hoc addiſcamus? & reſpondet, Hoc
quo נ6‎ opus non erat, docet. 16 in
עירובים‎ cap. Feneſtra. 81 feneſtra
quæ eſt inter duas areas publicas, ma-
jori ſui parte decem palmis ſit altior,
minori verò intra decem palmos de-
ſcendat; vel contra majori ſui parte
contineatur intra decem palmos, mi-
nori parte ſupra decem palmos emi-
neat: מו‎ utraque area cibum con-
jungunt, vel ſi velint, in alterutra.
Ubi objicitur, jamne, מוטטף‎ 11 ma-
jori parte decem palmis ſit altior, mi-
nori verò intra decem deſcendat, di-
Xeris, utrobique cibum conjungere
₪ ſi velint מו‎ alterutro loco; quæri-
tur de eo caſu, quum major pars in-
tra decem ſubſidet, & minor pars 1-
pra decem exſtat? atque reſponde-
tur, Hoc quo tamen ei opus non 6ס‎
edocet. Attamen סאת‎ ſolutio, Hoc
quo tamen 61 opus non erat, edocet,
non niſi urgente neceſſitate adhibe-
tur, ubi absque ea eſſet dubium ſol-
vi non poſſet: verum, Non ilud,
ſed etiam hoc, ubivis adhibetur. 6
aliquando ubi diceretur, Non illud,
Jed hoc etiam, Gemara aliam rationem
rimatur. Ut קידושי" מ1‎ ad verba,
Vir ſibi mulierem cum per ſe, tum per

₪ \ השערהשלישי פרק 2

כבלומר תנ94 גמי ה'ק לאת
מיבעיאת זו אלז אף ז '
ולפעמיםתני איפכא מילהא
דרבותא ברישי והדר מוסיף
עלה מילתא דפשיטא ור"ל
זו ואין צ"ל זו כמו שתמצא
במקומות בגמרא שמקשה
למרה לו סיפאז מרישגת
שמעינן ליה ומתרץ זו אין
צ'ר" זו קתני וכן בערובין
פרק חלון ' חלון שבין שתי
חצרו רובו למעלה מעשרה
ומקעתו בתוך יירובו בתוך
ייומקצתו למעלה מי'מערבין
ב' ואםם רצו מערבין אחר
ומקשינן השתארובו למעלה
מי ומקצתו בתוך י" אמרת
מערבין ב' ואכם) רצו *
אחד רובו בתוך י ומקצתו
למעלרז מעשררה מבע"
ומשני זו ואין צ"ל זו קתני
וזה התירוץ דזו ואין צ'ל זו
אינומתרץ אלא מתוך רוחק
נדול דלא איפשר ליה בלאו
הכי אכל לא זו אף זו בכל
דוכת/ ** ופעמים הוי לא
זו אף זו והגמר4ת מדקדק
למצוא מעםם אחר בקרושין
* מערבון. ** ולפעמיםס
-סס 3 *

האיש מקרש בו ובשלוחו proxenetam deſponſat; rimando‏

inquit Gemara, Quum jam per pro-
xenetam deſponſet, nonne per ſe ma-
gis? &c. 6 dicit, Non illud tan-
tum, ſed hoc etiam edocet: quem-
admodum ahbi paſſim. Poſſet etiam
diſtinctio adhiberi, quod ubi ſimul
illa duo collocantur , מסם‎ dicatur,
Non illud, ſed hoc etiam edocet. Cu-
jusmodi eſt auchoris כריתות‎ ſenten-

tia: verum nullam eſſe ejus neceſſita-

quia etſi alibi paſſim legitur,‏ : תוסז
Non illud, ſed hoc etiam, Nec Gema-‏

ra iſtic 06 סס‎ ſolicita eſt; quando-

quidem manifeſtam rarionem 6 mul-
ס+‎ meliorem novit, 1. 1 516 in
additamentis legimus. Porrò 0
Doctoris Misnici conſuetudinem

uod attinet circa hujusmodi, Non

2004 , ſed hoc etiam, vel ס11‎ Hoc ponitur,
uum eo tamen opus non habeat; dicit
author כריתות‎ , Quia Loct. Misni-
cus priorem ſententiam audivit, eam
conſcripſit: irerumque ex alio Do-
Gore nevi quid, quod præſtaret &
arriderer; ideoque ſcripto manda-
vit. Et quamvis prior ſententia neceſ-
ſaria non eſſet, eam & Misna ſua re-
jicere noluit. Quæ etiam ratio in
hoc dicto obtinet, Hoc ponitur, quum

eo tamen opus non hubeat: nam prius

audivit ſermonem priorem eumque

ſcripst; deinde ſecundum ſermo-
nem quem pariter ſcripfit, etſi nullo
modo neceſſe erat: quia omnium
antiquiorum Doéctorum verba con-
ſcribere animus erat. At 0 ratio

in ilo, Hoc ponitur, guum tamen eo

דייק בגמרא השתא בשלוחו
מקדש בו * לא כל שכן
וכו' ולא קאמר לא זו אף
זו קתני כמו שאומר בכל
דוכתא והיה איפשר לחלק
דבחר בבא אינו אומר ל+ת
וו אף זי קתני וכן דערז

הכריתות אלא שאין צורך
שאף על פי שבכל דוכתא
- שונה לא זואףזו ואיזהגמרי

מרקרק התם הואיל ויודע
מום מפורש ועריף ספי
וכן אומר בתוספות . והאי
אורחיה רתנא בלא זו אף
זו וכן בזו ואין צ'ל זו אומר
הכריתות משום שחתננת
שמע לשון ראשון ובתבו
ושוב שמע כפי תנא אחר
חירוש גדול" יותר ונראה
בטיניו ובתבו י ואף עלד פו
שהלשון הראשון אינו צריך
לא רצה לסלקי ממשנתו
וכן הטעםם לזו ואין צ'כ
דו שמע בראשונרה לשון
ראשוז וכתבו ושוב שמע

\ לשון שני וכתבו ואף —y‏
פ' שאינו צריך. כלל למען

*מיבעיא
קס

| %
4
14
1
0
cap.‏
0
אז
חס
ול
00
1
0
0

|
2
mari‏
הו
וו
00
00
מז

moge
fiing
ת‎
א‎
!ש‎ 0
סם‎
ס1‎
ה‎

(}&ש

-..

!ואָגבסת

ריקג
מקרט
נו\"
0
דונח
רכחו |
0 .
התו
ף ע
שר ל
(
\ א\;
אורחית
המרחת
מו ל
ש0 ש
חר נ
ו
לשו
* ך
ק הסו
לשון ע

.
,עץסמי

השלישי פרק ב
probatur:‏ מסם habent, mihi‏ מפמו נשקס
ſecundum exiguam ſcientiam‏ &
meam, ea opus noneſt. Nam Doct.‏
Misnici multis 10615 hæc eſt conſue-‏
tudo, ut expreſsè dicat. Dicere ne-‏
זט ceſſe non eſt ſive opus non eſt.‏
cap. Qui legit, Inter paragraphos‏
ſalutat honoris cauſa : nec neceſſe‏
addere, & reſulutat &. Aliquando‏
verò Misnicus concisè loquitur, &‏
omittit illud, quo non eget. Cum‏
verò in Gemara dicitur, Hoc, quo 1‏
tamen opus non eſt, edocet; hunc‏
habet ſenſum, Ac ſi Misnicus expreſ-‏
sè diceret, Hoc pono, nec tamen ut‏
hoc ponerem mihi opus erat.‏

6- 184. Ubicunque eſt, ve hoc,
Rve illud, aut Cum hoc, tunm: illud; ri-
mari ita non convenit, Quorſum mi-
hi finis? eum ex ipſo principio diſci-
mus. Nam perpetuus hic eſt mos
Doct. Misnici, ut dicat, Sve hoc, ſive
270 ; quamvis poſterius 6 planum

& מו‎ confeſſo: quemadmodum in

additamentis annotarunt, cap. Quo-
modo aſſant? ad verba, Osnon con-
fringetis in ס6‎ : Cum 05 in quo ſit
medulla; tum os quod medulla ca-
reat, &c. at iſto, 04 quod medulla ca-

reat 5נוקס‎ non erat: quia 11 8 princi-

diſcimus, argumento à majori. ta-‏ סוק
men quia adhibet, Cum, Tum, rimari‏
ulterius non licet. Et ſapiens præce-‏
ptor meus (quem D. ſervet & redi-‏
mat) de modo iſto dubitat, ubi 01‏
tur, Nec hoc, nec illul: quum velis‏
hoc, ſivs‏ 6וו nolis, ejus expoſitio ſit,‏

135 השער
כי רצה לכתום דברי כלד
התנאיסס שהיו לפניו וזר?
המעם כזו ואין צ'ל זו איננו
שודה לי ולפי קוצר דעתי
איז צורך לכך שדרך התנא
בהרבה מקומות לומר ואין
צ"ל בפי" בפ' הורה . קורנת
בפרקיםם שואל מפני הכבור
ואין צ"ל שמשיב בו' ולפעמי"
וקצר התנא וישמיט זו ואין
צ'לח זו והיינו מה שאמרו
בגמרא זו ואין צ'ל זו קתני
כלומר כאלו אומר התנ4ת
בפי זו ואין צ'ל זו :

(ספר) כלהיכא ראיכא
בין זו וביו זה או אחר זרק
ואחר זה אין לרקרק למה
לי סיפא מריש4>ת שמעינן
לה דאורחיחה דתנא בכל=
דוכתא דקתני בין זה ובין
זה אף עלל פי דהוי סיפא
מילתארפשימה כמושכתבו
התוספות בפרק כיצד צולין
גבי ועצכס ל4 תשברו בו

אחד עצכם שיש בו מוח
ואחד עצכז שאין בו מוח

וכו' ועצם שאין בו מוח ל4
הוה צריך רמרישא שמעינן

ליה מכ"ש אלא הואיל וקְתגי
illud:‏

16 dop הת‎

החד אחר אין לךקךק' ' illud Cod. de 190 Imbrex‏ זט : 104
ומורי ההכםס נר'ו הירי ספת ; participat immunditiem‏ מסת
מספק 22 dPP‏ שאומר munditiem, multaque ſimilia. Atque‏ |
ל לא זה שהרי ע'כ eſſe,‏ מסת exiſtimatur diſtinguendum‏
לא זֶה ול ſemperque Nec hoc, nec illud, eſſe ve-‏
פירושו בין זה ובין זה כיהך riman-‏ גזו Sive hoc ſveillud; nec‏ , סטן -
רע'א הניצוק אינו חיבור לא dum 6415 , Quorſum mihi finis? eum‏
לטומאה ולא לטהר'והרבה ex ipſo principio imus. Eeginr‏
- 5 שם 51פ וסט נמוער קמ סהחותו inveni‏
כמוהו ומסתבר) שאין tamen rimatur SSma. Pon⸗‏ 6 , 0ש/5,
וכל לא זה ולא זה הוי כמו ra; quum legimus, Irrigant terram‏
בין זה ובין זה ואין ſiccitate fatiſcentem, ſive 8 fonte qui Pa‏
למרק לי כיפנת מריש>? primum ſcaturit, five & fonte qui am‏

| שמעינן לרה ואני מצאת' -גמוו סוז primum non ſcaturit &c.‏

בריש מוער קטן רקתני בי] jamè fonte dixiſti, qui primum‏ , עגוז
ביו ומדקרק הגמרצת דתנן ſcaturit: nonnè multo magis 6 fonte‏
משקיו בירת השלחיז בין ſcaturit ? hoc-‏ מסת qui jam demum‏
ממעין שיצא בתחלהה בין que neceſſarium ibi demonſtrat. Sed‏
ממעין שלצת וכו' * ודייק nihilominus, quia ſpecialem ha-‏ סזיום)
התם השתא ממעין שיצנת. pet rationem, eam exponit: quem-‏
8 אמרת*ממעין שלא 1 ,5)16112\6?\1\'25ם1מ1אַ8)*11110)111111)11
יצא כחתלה לא כישומצריך 20
לה התם ושמא דמ'מ הואיל
”5 לו ט?ם מפ כמ'ש בלא 4 d. ut‏ י₪ , 0001216001 utprincipium‏
זר אף זו : principio male ac-‏ ת1 iluſtretur quod‏
( ספה ) \פעמיםם תנו cipi poſſet: etiamſi 0 iplum neceſſa-‏

rium מסת‎ ſit. quemadmodum 110 in

6.185- Aliquando ponitur finis

סיפא לגלדיי רישא כלומר cap. u mina mihi deſponſator‏ קדושיי

לגלות | על מה שיש לטעות Hac mina mi-‏ וה Dixit‏ סטף270.06
ברישא ואה'ג רהיא גופא לא dicit auchor,‏ סוו hi deſponſator, &c.‏

51 cogites principium de 4מותו‎ abſo- r⸗ צריכא כי הא‎

.

Iutè loqui: jam per minam abſolutè

- ההקרש, לי במנדה וכו' ער ſponſalia ; & 06 hac minâ‏ זתנות מסת

quæritur ? Sed reſpondemus, Do- 52 *or אמר לה‎

זת וכו' ואומר התם אי כי- סף cet finem ur illuſtret principium:‏

dicas, initio 06 6 aſum, verum י‎
minâ ſimpliciter סק‎ ſponſalia feri; משקין‎ *

legitur

- — — 2

קס -

egin
1

cet,
00
0
6
1
ס‎
1ס‎
2

plica
ת‎

הה
ת
ווס
ים
ו
שס
[
ל
את
Vel m‏
16
0
030&
0
את
ו

ש

אוד
ומר
ממפק
אה
רש
עאה
למא

מוח
(כלואו
כין וז ו
למה (
ו
ץ מי
בין מל
לשק .
ממנין ץ
התס ה
בתחלה \
לא נחז
לה התס
יש ל מו
וו \

ו

לה

ה 7עס

ת
כ"שאווה
יונו 0
התקרשו 0
ה

ה אם

2
7 :
2 [:51)\11

legitur in fine mind hac. concluſio %
initio per minam abſolutè omnem
minam intelligi: ita ſe habent ſimilia.

S. 186. Quandoque aliquid do-
cet, atque reſumens explicat: q. 0
duo dicit, quorum unum eſt prioris
explicatio. cap. 1. Babæ pr. Bos, pu-
teus, damnum ore illatum, incendi-
um. eſtque qui quærit in Gemara,
quid eſt damnum ore illatum & in-
cendium? ubi docet iterumque rem
aggrediens explicat. Quin etiam alio

capite iterum rem ipſam docens ex-

plicat: ut ibi eſt initio Bab. primæ.
Hujusmodi multa ſunt.
.6. 187. Aliquando finis ex initii
accurata conſideratione eruitur: &
nihilominus authori placet rem ipſam
cum ſuo contrario proponere: Cod.
עירובים‎ cap. Quomodo miſcent. ה1‎
his locis miſcent & conjungunt (ſc.
cibos &c.) מ1‎ ponte, ſepulchro, ubi
eſt habitaculum; ſynagoga ubi ha-

bitat lector &c. 40 tandem legitur,

Hæc ſunt loca ubi מסת‎ conjungunt
vel miſcent: pons, ſepulchrum, ubi

non eſt habitaculum, & ſynagoga

qua non eſt habitaculum pro le-‏ ה1
ctore &c. atqui ecce finem ex accu-‏

rata principi conſideratione diſci-

mus: ſed hic eſt Doctorum Misnico-
rum mos, rem cum ſuo contrario

; תני סיפא ואלו שאין מערבין. הגשר.
והקבר שאין בהם בית רירה וב'ה שאין בו בית דיררה לחון וכ
* ורחינן **כל ***הבער. **** ניחא

השער השלישי פרק ב.

ל
רישא במנה מתבם השת4
במנה סתם לא הוו קידושי
במנה זה מיבעיא * ורחינא
הנא סיפא לגלויי רישגת
שלא תאמר רישא במנה זה
אבלבמנה סתם הוו ק'רוש,
הנא סיפא מנה! זה מכללד
דרישא מנה כל סתם' וכן
*יבהיג : י
(קפן) פעמים תני והדר
מפרש כלומר אומר שני
דברים והאחד פ*" הראשו]
בריש קמאת השור והכור
והמבעה וההבער ואיכצת
מ'ר בגמרא מאי מבערה
** ההבער ותני והרר מפ
ואפילו מפרק לפרק תני
והדר מפרש כדאיתא התם
ברישקמא ודכוותיהו טוב:

: - (ספח פעמים שהסיפא
/ אתיא לה מדירקא דריש+ת
ואפילו הכי **אי ניחה ליה
למיתני דבר וחילופו בע
רובין פרק כיצד מערבין אלו
שמערבין הגשר והקבר שיש
- בהם בית דירה ב"ה שיש בו
2 בית דירה לחזן וכו . וקתני

5 expo

6--. . . אליכות שלם.‎
exponere: quamvis contrarium הסיפצט 1 לד אס‎
attenta conſiderauone percipiamus. דרושא אלא שכד‎
Similia paſſim in Misnajoth. 4 אלא‎ 7 KPP
. . דרך התנאא לפרש רבר‎
6. 188. Hæc 60 autchorum 1- וחילופו ואף על גם דידעינן‎
את‎ & Baraitchæ conſuetudo, ut 65 חילופו מךוןקא וכיוצא בן‎
multas 21125 cum 2148 fimul conjun- יד9‎
Zant: .ף‎ 0. ubi hæc docent, docent : בבמח משניות‎
814 quamvis neceſſarium non 8< (קפח) דרך המשנה‎
3161).' שבןען\־־1[-1‎ : 111?1 proponit de —2 „3B RNR
author, juramentum, Propriæ im- שלל1‎ 2
munditiei cognitiones, Lepræ ſpe- בהרי הררי באנב + כלומר‎
0165 , Exitus ſabbatho licitos; & in אגב רהני הני תנא הני ואף‎

| על גב דל+ת צריך בפ'4- -494 Gemara explicatur, quod cum‏

tur de juramentis & cognitionibus, דשבועורת דתני שבועור]‎

quæ in ſacris ſimul ſcribuntur, omnia .
etiam doceantur. qtäbus infinita יעות מראות ננעיםיציאות‎ <

funt ſimilia. 960 hoc ita intelligen- השברת - ומפרש בגמר;‎ -

dum, unum vel plura propter 080 ראנכ דתני שרושות ויבושאה,‎
conjungi: q. d. propter duo טף‎ in- וּ?אָכוֹעוֹ'\ נ ריריעות‎ 9
ter ſe conveniunt: non verò pro- כתיבי גבי הדרו תנא נמ'‎

pter unum duo ſimul proponi. 06 951 כולהו ורכוותיהו אין‎

arguitur initio קירושי‎ attende -. וה"מ חרא ומפי מחרא אמו.‎
invenies. Similiter in Misna 86 תרתי. בלו 0 0 8 -גם‎
raitha uſitatum, סם‎ finis convenien- ' נומר אמו תו‎
ter principio; vel etiam principium רשייכי אהדרי אבל" תרתי‎
עס:מסוֹ!מסז\מסס, מת.‎ proponatur: & . אטו חראת לא תני באגר‎
uamvis author rem cum majori in- „
Aovatione 106ס‎ ; nihilominus quia 2 ןהכ מוכה‎
ita principium docuit, ſic etiam fi- רוק ותשכח: וכן דרך משנ‎
nem 00064 : & vice verſa quia ita ובריתא למיתני סיפא דומיא‎
finis proponendus fuerat, principi- רריש' א'נ. רישנק‎
um eodem modo 0006460 Ut cap. : : דסיפא‎
112 ſunt rer: Si quis è civitate egreſ- ואע פ שה"ל ביותר‎
ח‎ ignem videat, quum maxim חרוש אפ'ה איידי דתננת אס‎

רישות הכי תנצת כיפ4 benedicit;‏ מסם parte peregrini ſunt,‏

. ח‎ plerique ſint 11016 ,

י הכי ורז איהר+ה ,
גמי הכי וכן explicat author, quod juris ſit: ut, B22‏ ג -

ſi pares

0

ו1
אס
חז
| '361&
1
הת

4
ק
10
Utert‏
4
ת
8
08
ף
ſunt!‏

ו? >4

liarir
ז חו‎
ו‎
לש‎
י‎
ינת‎
ſacer
ת‎
ת‎
ף‎ [
)%0662
Wede
0
ף‎
000

ס1

,

10

ום

חוח ו
מוקא
1
Wy‏
מח נ
ק
והגריית:
כהו" הו
אוב רתני
7גן
רשנו/ד
לותו
לד.
אכ חתו
1 .
נחו
חו חא
יש
ו

"ז
ל ואע
ת ו

"אתי

מ' תנו
1

2

7 pares ſint numero, etiam benedi-
cat: ſed quod proponat majorem
Iſraèlitarum numerum; quia initio
dixerat Maxima ex parte peregrini, in
fine dicere, Plerique Irazlitea. Ta-
lia ſunt quam plurima.

6. 189. Aliquando ופו ת‎ pro-
ponit in Misna rem quandam, quæ
alia de cauſa neceſſaria non eſt, quam
ut errorem è fatui animo auferat. Co-
dic. יבמור‎ cap. ExcalceÄanur: uxor
ipſius fuerit quæ obiit, ejus ſororem
ducere poteſt: ad quem locum D.
Joſephus, Hic Ribbi Misnam docet
quæ neceſſaria non eſt. 115 multa

. 6תט)‎ ſimilia. ,

; 6. 190. Misnici hæc eſt paſſim

conſuetudo, ut nos more ſuo pecu-
liari rem quandam per conſequenti-

am innuendo 000026 : quamvis res

eadem ſub finem exponatur manife-

ſt; vel etiam alio loco conſtituat

perfectam Misnam. Ut illud initio
ברכות‎ : ubi legitur, Ab hora qua
ſacerdotes ingrediuntur ut portio-

nem ſuam comedant; & non dicitur

maniteſtè, Ab hora ortus ſtellarum:

quò nos aliquid more ſuo peculiari

Aoceat, ſc. Sacerdotes oblationem co-
medere quum veſperaſcit; nec eis
Propitiationem injicere moram:

quamvis ea de סץ‎ ſit perfecta Misna
נגעים.6.00‎ , Quum ]'וֹס}ב־%וֹףסט‎ 6
rem oblatam; quum obtulit propi-
tiatorium, ſacroſancta comedit. Simi-
ס!‎ habes in כתובות‎ 6. Puella. Semper

השער השלשי פרק ב*

ואם רום:

9.
דקא בעי למיתני סיפא הכי
תנא רישא נמי הכי בפרק
< \ אלו דברים היה מהלך חוץ
לכרך וראה אור אם רוברה

גכרים אינו מכרך
ישראל מברך ומפרש התם
רבדין הוא דאפילו מחצרק
| עלמחצה נמי מברך והאי
דתני רוב ישרט איידי דתנא
רישא רוב נכרים תנא סיפא
רוב ישרט ודכוותיהו טובא:

(קפט) פעמיםם שונה
רביבמשנהדבר שאינוצריך
רק להוציא מלב השומיכם
ביבמות פרק החולץ אשתו
שמתה מותר באחותה ואמ/
רב יוסף עלה בכאן שנרק
רבי משנה שאינרה צריברק
ודכוותיהו מובא !
(קצ) דרך התנא בהרבה
מקומות לאשמועינן מילתא
אגב אורחירה מדיוקא ע"
רמז ואע"ג דההיא מילתאת
מפרש לה בסיפא בהריאת
אינ משנה שלימה במקובם
אתר כי הא רריש ברכורת
דקתני משערה שהכהניבם
נכנסין לאכול בתרומתכם
וּלא תני בהריא משעת צאת
הכוכביי לאשמו עינן מילתא
אגב ארחידה דכהני אכלי

בתרומרק בהערב) שמש
וכפרה לא מעכבא להו ואף
eſt‏ 2 ₪ 7

\ הלכות עולם

eſt in patris ſui poteſtate, donec על גב רמשנה שלימה היא -טת‎
pat. quid eſt Semper? additur ut ali-
quid 6 priſca Misna excipiatur. Qlam-
hujusmodi Misna manifeſtè lega-‏ פו
tur cap. OQuamvis, Hæc eſt priſca Mis-
na; ſed Senatus poſterior ſtatuit, ne
mulier ex oblata re comederet ante-
t. Talia ſunt initio
Babæ mediæ, & .יבמות‎ 0
ſolliciti ſimus: quandoquidem enim
non proponitur hac de cauſa para-
graphus redundans, nec diu ad-
modum ſermo producitur; Misni-
co placet rem innuere & per conſe-
quentiam docere, quum locum inve-
nit, ubi innuere poſſit.

במסכת נגעים העריב שמשו
אוכלבתרומה הביא כפרתו
אוכל" בקרשיםם וכה'"ג
בכתובות פרק נערה לעולם
היא ברשות האבעד שתכנס.
לחופה מאי לעולם לאפוקי
- ממשנה ראשונה ואף עלגב
דבהדיא קתני לה בפרק אף
על פיזו משנה ראשונהבית
דין של אחריהם אמרו אין
האשה אוכלת בתרומה ער
שתכנס לחופה ודרכוותיהו
בריש מציעא ובריש יבמות
ואין להקפיד בכך הואילל
ולא קתני בבא יתיראכשבי
כך ואין אריכות לשון כ"כ
ניהא ליה לתנ/ לרמוזולרייק
בשימצא מקוםם לרמוז בו :

(קצא) פעמי
במשנה מילתא דלא צריכא
בכדי והוא לשון. הגמרנת
בכמרה רובתי כדי נסבות -
כלומר בחנם לקח משנתינן Misna‏ ם
דבר זה ושיטפ' בעלמא אגב
ריהטא כפ'ק רריה אמר רב :
חסדא פסח בכדי נסבָא וכן בפרק אלו מציאות סימנים כדי נסבא
ודכותייהו טובא

1 (קצב! פעמיםבמשנת ובריתא קשיא דיוקא דרישא לריוקא

7

7

quam nupfſiſſet.

F. 191. Aliquando aliquid in
Misna quod neceſſarium non 61 ſine
fundamento docetur: & hæc Ge-
maræ formula multis in locis occurrit,
Sine fundamento 6ס‎ ſumſit: q. d.
gratis hanc rem accepit vel adhibuit
Misna noſtra. Etvulgari modo ex-
undavit orationis præcipitantid. cap. 1.
ראש השנה‎ Dixit M. Haſda, vocem ם שונרק‎
Paſcha ſine gravi ratione adhibuit:
ſimiliter cap. Hæc inventa, Signa ſine
fundamento Scripturæ adhibuit. Iſtis
multa ſunt ſimilia.
6. 192. Nonnunquam 1

& Baraitha conſequens prioris, re- --

-
אס -

ה
ף
ה
ה
ף
ף

dur
ווד‎
%%
1
0
1
קו‎
"ישר‎
וס‎
ſpon
ה‎
ץ‎
00
ח‎
ו‎
חו‎
את‎
ו‎
00
וו‎
ף‎
\\083;

34
0
0
ת
וו
א

סנו
אנלו
אונר
ננו
האכר
לחפת.
ממשה
דהד
לפו
דו
האשת א
ס

נריש מ
ץ ה
ולאקני
כך א .
האלה
נטמצא (
קא
במעה מי
ככרי את
נממ דן
כלמרכה
לו וה וע
רא כת
ס"א סת
תהו

]7

pugnat conſequenti poſterioris: 6
Gemara reſpondens, inquit, Facia-
mus, nec ulla erit pugna: ꝗ. d. Anti-
quus ille Doctor 6 6 priori per con-
ſequentiam aliquid deduci vult: facia-
mus ut cum ipſo fine conveniat, illius-
que & finis par ſit ratio. 166 ulterius
quidpiam deducere convenit: quia -ם‎
nem ad conſequens aliquod deducen-
dum ille non docuit; ſed propter 4-
militudinem. Atque hoc illi ſimile
eſt, quod ita efferunt,. Omnino deeſt ali-
quid: cum tamen res ipſa מסם‎ defr-
ciat, qua reſtauretur Misna; ſed 6
ſibi velit, Misnici hanc eſſe mentem.
Quemadmodum illud capitis r.
.קידישל‎ Si את‎ illi mulieri dederit pe-
cuniam, ac dixerit, 5666 tu mihi de-
ſponſaris, nonne deſponſatur? &c. ibi
acutè eruitur, finem iſtius Baraitæ,
principio adverſari: quod eadem ra-
tione, qua cum exigitur ut ipſe det 6
loquatur, ſequitur ut ſi ipſe det & illa
loquatur ſponſalia firma non ſint; 01-
Cturus ſim, quum in ſine habeatur, ſi
ipſa det & loquatur, non eſſe deſpon-
ſatam, ergo 1 ipſe det 86 illa loquatur,
rata ſunt ſponſalia. Ubi reſpondetur,
authorem ita dicere, Si ipſe det & lo-
quatur, illam deſponſatam cenſeri:
nos jam quod ſi ipſe det & illa loqua-
tur, hunc caſum illi æquemus; quum
ipſa dedit & loquuta eſt, nec deſponſa-
ta cenſetur. Similia Cod. ,יום מוב‎
capite Non venantur. At ſcire conve-
nit, non quadrare illud, Faciamur, niſi
Principium & finis eâdem nituntur
ratione; ut illud in מו6 קירושי"‎ c-

. השער השקישי פרק ב

דסיפא ומשיב ואומר נעשה
ולא קשיא מידיכלומ' התנא
ה'ק ריוק של הרישא נעשה
כמו הסיפא עצמה . ורינו
כמוה ותו ליכא למידק מידי
שהסיפא לאו לדיוקא קתני
לה אלא לרומי4ת ותוי כמו
חפורי מיחסרא ולא חסורי
מיחסר' ממש שמגיה המשני
אלא ר'ל התנא ה'ק כי הא
רפק רקירושיןנתן להכסף
ואמר לה הרי את מקודשרת
לי אינה מקורשת וכו' ודייק
התם דסיפ:ת דהך בריתא
סתראלרישא דמעמא רנתן
הוא ואמר הוא הא נתן הוא
ואמרה היא לאו הווקירושי
אימא סיפא נתנה היאואמף'
היא אינה מקורשת האנת4
הואואמרה היא הוו קידושיי
ומשני הכי קאמר נתן הואת
ואמר הוא מקורשרת ואכם
נתן הוא ואמרה היא נעשה
כמו שנתנרה היא ואמררק
היא ואינרז מקורשרת '
ודכוותדה ב"ט פרק איו
צדין ' וראוי שתדע דל4ת
שייך נעשה אלא כשריש4ת
וסיפא בחר מעמ4ת בי הך
סגס 3 5

. Dow -ש אלכות‎
citur, Si ipſe dederit & illa loquuta הוא ואמרה‎ Ira רקדושין‎

ſit: ubi principii & finis ratio אס‎ 0 --4
וֹ)ןסגןף ־צץשוֹמןם]ס&‎ ſcribatur, Deut. 22. 85,50 ‚RoP היא דהוי‎
13. ו09‎ vir uxorem acceperit; non ורישא משום רכתיב כי יקח‎
autem quod illa ſe iplam acceperit. איש אשה ולא שתקה ה'א‎
Eadem omnium ſimilium ratio. Sed את עצמה וכן כלכה"ג יאבל‎

ubi eadem non nituntur ratione, א גג,, מסם‎
quadrat dicere, F aciamus: uti liquet היכא דלאו טעמא הוא‎
6.1 הולין‎ ad verba, Illud guod 4= לא שייך לומנעשה כרמוכח‎
mur- Qui ſcutulam parieti obmovet, גכי הא דתנן‎ r בפ'ק‎

ut ſcutella abluatur, ecce ad eum per- .
tinet lex Lev. 11. 38. Quum לקס‎ —r הכופה קערה על‎

juerit liquor. Senſus eſt, cenſeri iſtam pvp בשביל שתודח‎ \

ipſam pluviam 40 immunditiem dis- הוא בכי יותן פ" חשובין הן‎
ponere ſemina: quia 111 iſte aquæ 06- ם ים‎
Huxus arridet, ut ſcutella lavetur. — t הך גשמים‎
ꝗquod ſi eò tantum admoveat סת‎ paries רהא ניחא לידה בנפילתן‎

להדחת הקערה ואם בשביל .1 Itillicidio afficiatur, ad eum Levit.‏
שלא ילקה הכותלאינו ב 08 י ול י ,
אַ ; - Cratio redditur, quia iſtam pluviam‏
יותן פי דהא לא ניחאַ ליה deſiderat. 1110 objicitur, Hoc‏ תסת
בהך גשמיםם ופרי" הא גופא ipſum difficultatem habet: nam dixi-‏
קשיא אמרותז בשביל שתור ſeutella abluatur, ecee ad eum‏ מכז 1
הקערי הרי זה בכי יותןוכו'י 6 fuerit‏ לוסק pertinet lex, Quum‏

Aliquando dicitur, Principfam 4
וזימנין אומר ריש4ת פלוני finem ab illo dici; aut, Diſcer-‏ , סס
pendum eſt, qui hoc 00661 , non do- וסיפא פלוני או תבר' מי‎
ששנה זו לא שנה זו כי . illud in enn. cique‏ זט Cet illud:‏
mile יבכזור] מו‎ capite Surdur, 46 alibi
רחןלץ ורכותרה ביבמורת paſſim. Senſus hajus Diſcer pendum‏
פרק חרש ובכמרה רוכתין Misna in duas ſententias diſtin-‏ , 67 י
ור"ל תברא משנה מוחלקת principium docuit,‏ סטףוטף : 68 Qa‏
היא לשתי דעות ומי ששנה וטף contra‏ ססם ; מסתת doeeuit‏ תסה -

רישא לא שנרה סיפא ומ finem docuit, docuit principium.‏
ששנה סיפא לא שנה רישא!

03 Invenimus quando que N
nam & Baraitham, quæ in hac rehunc
Ndlicum Doctorm, in (?ןצג) י א מסה י‎ .
. י ו כ‎ /, . equi-

והי. + י ותש
י

00
0
1

1
nec
0
א‎

סץ
8
6
0
lem.‏
1
0ס
3
part‏

0
ף
ל?צ
ט
ם
[קמװב
pone‏
ח
ה
Wots‏
ו
י ת
0
ל
6

הא ו
ורישא
NW‏
לל
הנא
ואנין
ו
הכופה
ל
הא נג

ודאו
להרחת
לא י
וה יו
מ \
לשאאמ
הק ה
ו'מין א
י
לשחו
דחר \

ולתגה

ק

0

הן וו

ſequitur: atque in Gemara dici de ſi-

milibus, Kibbi illam profert, eamque

accipitex ſententia diverſorum Milſ-
nicorum Doctorum: vel etiam, Iiti
N. Doctori una תו‎ re hujus N. ſenten-

tia placet; in altera illius ſententia: .3
nec סות‎ illam totam docuit; nec ille.
. שבועות .1 .קגס.‎ , Cujus 6ו6‎ Miſna?

nec D. 11146115 ססמ,‎ D. Akibæ: ſi D.

Iſmaèlis, repugnant juramenta, ſi D.

Akibæ, repugnant cognitiones &c.

Concludit Gemara: Kibbi illam pro-
ponit, eamque ſibi accipit ex ſententia

duorum Doctorum: in juramentis ſe-

cutus eſt D. Akibam; at in cognoſ-

cenda immunditie ſecutus D. Iſmae-

lem. Similiter capite, Hæ ſunt puellæ,

ad eundem modum dicitur, Iſte Ba-

raithæ Doctor in ea Kibbi ſententiam

ex parte habet; ſed ab eodem alia ex

Parte diſſentit. Ita paſſim.

6.194- Aliquando Kibbi pugnan-

166 Milnajoth abſolutè proponit: quod

explicatur initio .שבועות‎ Quomodo
Ribbi hic abſolutè ססם‎ modo loqui-
tur; illic verò modo alio? & ita ſolvi-
tur, Ribbi initio alicujus N. ſententiam
amplectebatur, eamque abſolutè -סעק‎
ponebat, iterumque alterius N. ſen-
tentiam approbavit, eandemque -
ſolutè docuit. Nec prima Miſna loco

mota fuit: quamvis enim KRibbi ſe ip-

ſum correxerit, derelicta priori Miſ-
na; poſtquam inter plurimos diſcipu-

- 108 divulgata eſſet, impoſ⸗ile fuit ip-

ſam ex eorum סצס‎ auferre, 806 ſchola
abolere., Itaque ambas reliquerunt;

— „ Pe 14

ובריתא ‏ דאתיצת בחדאת
מילתא כחר תנא ובחרא

מילתא. כחד הנא ואמרםם.

בכהג רבי היא ונסיב ליה
אליבא דתנאי א'נ האי תנא
ם'ל כפלוני בחרא וכפלוני

בחרגת כלומר ולא פלוני.

שנאה ולא פלו שנאה בפ"ק
דשבועות מני מתניתין לא
רביישמעאלולא רְבי עקיבא
- אי רבי ישמעאלה קשינת
שבועו אי רבי עקיבא קשיא
ידי עות וכו'ואסיק רבי ה'א
זנסיב לירה אליבא דתנאי
בשבועורת נטים לרה כרבי
עקיבא וביריעות נסיב לה
כרבי ישמעאל * וכן בפרק
אלו נערות אומר בכה'"ג האי
תנא רבריתא סבר לה כרבי
בחרא ופליג עלירק בהרא
וכן בכל רוכתא :
נקצר) פעמים סתם רבי
משניורת סותרורת ומפרש
בריש שבועורת ורבי היכי
סתים הכא הכי והכא הכי
ומתרץ רבי מעיקרא סבר

לה כפלוני וסתמרה והרר

סבר כפלוני וסתמה ומשנה
;;אָ}שובה לא זזה ממקומך;

הליכות עולם 4.

ſed poſterior eſt principalis: quando- ש-אף =ו פי שחור בו רבי‎
quidem ad ſe rediens ſe ipſum corre- מקמייתא מאחר שפשטרי‎

L‏ ו1 סע licka‏ ] ל.-
ברוב התלמיריםם לא 7 R deeperlmus quandoque‏

יכולרת לשכחרה מפי
| מפ'דומ= ססם æ& rem tractat in qua‏ ו
ולבטלרה מבירז המררש 66 chcrn, nec veniam reperire‏

והניח את שתיהן והאחרונה pice immundo,‏ ם1 .תמורה .1 C.‏

106 mundo ceperunt, nec .
eraletum, ner venia eſt. Et tradit קר אחר שהזר בו ר' מן‎ 9

הראשונה : Talm. Jeroſol. de‏ מו , כריתי' צסגסטג
(קצה) מצינו משנרק explicatione illius controverſiam eſſe.‏

למרכדת ברמ איואין בה י1 Similis Baraitha reperitur cap.‏
. ה ה. סאטף Spinæ 0011 medulla,‏ : בהור
לא איסור ולא היתר בפ'ק R amaerparreineiſ⸗ eſt ut ait Ribbi:‏

nec in 62 rapti, nec liciti conditio pro- דתמוררה דג ממא שכבשו‎
ponitur. Sunt tamen exemplaria עםרג טהור אין בו לאאיסוף סט‎
legimus, Kapti legem habet: quæ le- לא היתר ואומר הכריתור]‎

1 aria non eſt.
ctig nee Mliſnico hoc in more poſi- בפירושר ז‎ E שבירושי‎

tum, ut prius accipiat quod per conſe- וכן נמצארן בריתא פ'ק‎
quentiam elicitur; deinde rem reſu- דכתובו'חוט השרכ' שנפסק‎

d maniſeſtè exſtat in Scri-
ihucat. Ratio eſt, quia quod ;ב:י;:בבב\; ר' ואין בה לצת‎
מזגוֹ:\מסן\ףס]מכ%ס עסו}‎ elicitur ei magis ולא כשררק ויש‎

נוסחאורת רגרסינן התם. סת adeo ut præmittat. Ut‏ 6וור

מיש שב . Quindecim mulieres,ejus fi-‏ ,י
ejus 5 [‏ סגנת 6 filia, & neptis‏ 1?3)ק3\2:;}

&c. Ubi מ‎ 6 Gemara explicatur, quod אורחירה דתננ‎ Ox

2 0 (נעסת hic præmittar, inde‏ בן
;3 נקנ;./: בר (etiam 5 R‏ 1\61233\3:1?6%11?6%611]18!11)ן]'טװג
רשא והדר מייתי דכתיב Aegaricam) elicitur, illi perplacet:‏

בהדיא בקראיוטעמא משום סתו ipſum 0 præmittere. Sic‏ 1460
דהאי דאתי מררשא* הכיב ר
כ!זב:ייומכי;דיכ.זר` כגח בריש יבמות ט'ו נשים בתו ובת בתו ובת
, וּ;ו ומפרש בבמרא דהאי ראקריםם בתו משוםם דאתיינת
מררשא חב'בא ליה ואקרמה וכן בריש נדריםם : |
g. 197.‏ * הכיבא

ת
Unt:‏
cand⸗‏
cced‏
cunt,‏
cat‏
16
ו
vel e‏
)ת
8
ת
00
0
nemp‏
ת
10
:
ו
את
,”6?6],\})
אז
ת
מ
ד
ו
00
[ח%]ת?
1
6
ſtrem‏
מוח?
ף
ץ

ש
מקמית
נרונ ה
ונות
ולנטלר
וח א
ה
הושו
ה
שדנות
י
וה
י
לאחתי
וש
ונן מו
רנתמיחי

| הוש

מלח ול
סחאו
נח ואין
1
ב
טדרשארהה

ךהאיךאתיו

להמי
ל וע

יו (

- לא

6. 197. Occurrunt quandoque
חו‎ Misna Doctores qui non diſſenti-
unt: ſed Doctor poſterior ad expli-

candam rationem Doctoris prioris
. רצ 8 ו‎ . .
accedit. C. 1. .נ'ס'‎ At Sapientes di-
cunt, Neceſſe non eſſe, ut teſtis di-

cat, Coram me ſcriptum eſt, Coram
me ſignatum eſt: ס6‎ excepto, qui
inſtrumentum ex 11 civitate affert,
vel eò defert. Ibi nonnemo eſt qui
in Gem. inquit, Sapientes non pro-
cedere ut refragentur Doctori prio-

- וע‎ qui dixerat, Afferens libellum repu-

dii 6 civitate maritima, neceſſe habet

dicere 0. ſed ut cauſam explicent,

nempe hoc de eo qui alio defert etiam
accipiendum. Eodem modo pluri-
mis locis loquuntur.
§. 198. Ubicunque Doctores
antiqui diſcrepant, ססם‎ in Misna ma-
nifeſtéè exprimitur jus iſtius, in quo
diſcrepant, abſolutè Doctor poſte-

rior rem magis aggravat. Sicuti le-

gimus cap. Quæ vendit fructur, ab-
ſolutè ac præcisè D. poſterior ad rem
magis aggravandam accedit. Atque
diſtinguendum eſt, iſtud præcisè 0
duobus Doctoribus accipiendum, ubi
inter ipſos alius quidam Doctor non
intercedit: ſed in tribus Doctoribus
res definita non eſt, an Doctor po-
ſtremus accedat, ut rem magis quam
primus aggravet; an verò magis
quam Doctor medius qui proximè
præcedit. סנו‎ arguitur 6 capite, 4
re accedunt ? Atque Sapientes dicunt,
ſve adipe elixo, ſive non elixo, horum
nullo accendunt lucem. Ubi in Ge-

- השער השלשי פרק ב

(קצן) מצינו תנאיבמשג
דלא פליני אבל הנא בתרא.
לפרושי מעמא דת'ק קאתי
< פ'ק דגיטין וחכמים אומרים
אין צריך שיאמר בפני נכתב
ובפני נחתםס אלא המביא
ממדינה והמוליך ואיכאמד
התם בגמרא דחכמיםם לא
ליפלוגי את'ק דהמביא גט
ממרינת הים6צריך שיאמר
וכ" קאתי אלות לפרושי
מעמא דאיכא נמי מוליך
וכהיג בכמה דוכתין :

(מצח) כל היכא ראיכא
מחלוקת תנאיםם ולא מסיים
בהדיא במשנה במאי פליגי
מסתמא תנא בתרא מחמיר
שפי כדאמרינן * בהמוכררת
פירורז סתםם תנא בתר4ת
למפויי הומרא קא אתי ויש
לחלק רדוקא ביתנאים וא'ן
תנא אחר מפסיק ביניהבם
אכל גי תנאים לא מסיימות
מילה'אי תנא בתרא לטפויי
עלת'קקאתיאו על האמצעי

רסמיך ליה כדמוכח פרק.

במרה מרליקן וחכמינם

. בהמוכר‎ * *
T mara

146

mara objicimus, Sapientes cum prio-
ri Misna faciunt, utpote in qua abſo-
lute dicatur, nec caudæ pinguedine,
nec adipe. Et reſpondent, Interce-
- ס06‎ inter illos ſententiam M. Berou-
næ. dixit M. B. Si in adipem liquidum

olei nonnihil infuderit &c. 06
determinant: ſenſus eſt, ignoratur
quis interdicat, vel permittat- Quare?
Dici poterat, Doctores poſtremi in-
terdicunt: Quemadmodum dicere
ſolemus, Abſolutè Doctor poſterior
ad rem magis aggravandam accedit.
Verum id ideo proculdubio, quia iſt-
hic tres Doctores ſunt, dicique pot-
eſt, poſtremum non accedere ut ma-
gis aggravet quam primus Doctor;
- 160 magis quam Nahum Medus, נטף‎
dixerat homines lucernam accendere
adipe סאו[6‎ . etiam תסם‎ immutato:
ideoque Doctores acceſſiſſe, utelxum
non immutatum interdicerent; ſed
cum oleum immittitur, adipem adhi-=
beri poſſe, idque ex ſententia M. Be-
rounæ. Verum ſecundum primum
Doctorem firmiter aſſeverabo, adi-
pem etiamſi oleum immittatur eſſe
vetitum: quod M. Berounæ refra-
Fatur. Itaque quia hoc & סו1‎ 0
Hici poteſt, non determinant- 06
multis 10615 confirmatur. 1210066 2.
poſſumus, quamvis tres etiam ſint Do-
Gores, ſi modo Doctor medius mani-
feſtè rem aggravet: abſolutè citatum
poſtremum Doctorem ad primum
- 20000066 0 aggravandum; atque
hoc definiri: uti liquet c. r. Cod. de
Idol. Ante peregrinorum feſta per

| הליכות עולם.
אומרים אחד מכושל ואחר

שאינו מבושל אין מדליקין
ב* ומקשינן בגמרא חכמים
היינו תנצז קמא דקאמרי
סתםלא"באליא ולא בחלב-
ומשני איכנָת בינייהו דרב

ברונא אמר רב חלב מהותך

נותן בו שמן כלל שהוא
ולא מסיימי פי אינו ניכר מי
האוסר ומי המתיר ואמאי

לימנת רבנן בתראי הםם

האוסרים כר אמרינן סתמם
הנא בתרא לספויי חומר4ת
קאתי אלא הייניוראי משום

< דהתם ג' תנאים זא'ל דהנא

בתרא לא אתי לטפויי את"ק
אלא אנחוכז המרי דאמר
מדליקין בחלב מבושל אפי"
בעיניה ואתו רבנן לאסור
מבושל בעיניה אך בנתינת

שמן לתוכו מותר וכררב

ברונא אכלל ת' לעולכם
איממז . לך דאסור אפילו
בנתינישמן רלאכרב ברונא
והואיל רא"ל הכי הילכך לא
מסיימי וכן מוכח בכמרק

דוכתי ונ'ל. ראפילו יש ג'

תנאי נמי אם התנ'חאמצע".

*באלית
55

8
2

0
4
4
ף‎
2016
10
cimu

|

ת
וס
Vend‏
1
coan‏
ע
,0
.זףל)װף
1
וו
tkes‏
הלו
%
ו
ף
סת
ו
neq‏

0

ה
ה
1
מו
ש
ל
ף
|
00

:װ.־ך / :

י.
נו ל
י
חישי תג
סלסל
מש' \
בואאן
נותן נו
ולא מסי
האוקר ו
לפא ו
האסרס
הנ כתלי
קאתי א

השנו

כזרא לא
אא את
לקו
נעע*ה וא
מושל כן

ע

כרונא 0
נא ו
בחי ש;:\
(חואל ה
סימ כן
מי ן
ל

0

- 180608 :

tres 0105 vendere מסם‎ !1061 , &c. Do-

Gtor Iſmaeèl inquit, Interdictum 4
tres dies ante feſta, & tres dies 64 ſe-

quentes extendi. Sapientes denique,
ante ipſa illicitum; ſed poſt eadem
licitum eſſe. Ubi מ‎ Gemara obji-
cimus, Sapientes cum prima Misna
& reſpondetur, Intereſt
Samuelis ſententia, גטף‎ ſtatuit, in
exilio nonniſi ס!קג‎ die illorum feſto
venditionem interdici: adeo סט‎ pri-
mus Doctor cum Samuelis dicto

conveniat; non item Sapientes ſive

Doctores. Senſus eſt, iſtud ideo obji-
01 , quia abſolutè poſtremus Doctor,
quò magis rem quam primus aggra-
vet, accedit. Et quemadmodum ex-
plicat D. S. J. l. m. Ecce iſthic etiam
tres ſunt Doctores: & nihilominus
dicitur, rem determinari. Verum

id proculdubio fit propter illud D.

Iſmaelis. Hoc volo, Doctor me-
dius rem admodum aggravat, quum
inquit, Per tres dies ante ipſa, & 5

dies 64 ſequentes interdictum eſt:
neque exiſtimatur, poſtremos Do-

0108 eò progredi, זט‎ iſtam conſti-
tutionem magis aggravent; verum

abſolutè, ut primam conſtitutionem
aggravent, accedere. ideoque nego-
Aliæ plurimæ for-

tium deciditur.
mulæ in Gemara has diviſiones com-
probant: ſed intelligenti dicta 1-
eiunt.
6- 199. Aliquando Misnicus ג‎
ſocio impugnatur 40 reticet: deinde

= \ השער השלישי פרק 2

מחמיר טפי בהדיא מסתמא
תנא בתרא את"ק אתאת

למפויי ומסיימי כרמוכח

בעיא פ'ק לפני אידיהן שלל
נכרים גי ימים) אסור וכו"
רבי ישמע4 אומ'ג'שלפניהם
וגי של" אחריתםם אסורי

וחכמים אומריםס. לפניהםם -

אסור אבל לאחריהם מותר
ואקשינן בגמרא חכמיםם
היינו ת'קומשני איכ: בינייהו
דשמואלל דאמר בגול אינו
אסור אלא יוםם אירם בלבד
תיק אית ליה דשמואל ורבנן
לית להו דשמואליפי"משום
דסתם תנא בתרא לטפויי
חומראת'ק קאתי וכרפרשי
דל והא התם נמי איכצע ג
תנאים ואפ"ה אומר ומס"מי
אלא ודאי היינו משום דר.
ישמע> רצוני התני האמצעי
מחמיר הרב'רקאמ'ג'לפניה'
וג' לאחריהםם אסור ול>ת
מפתברא דאתו רבנן בתראי
למפויי עליה חומרא אלצת

מסתמא את'ק אתי לטפויי.
ומיה מפיימי וכמה מוגיור

אחרות בגמרא מוכיחות אלו תחלוקורת ובמיש רי למבין :

(קצט) פעמי;ף*חכ־א מוקשות מחברו ושתיק וקא מהרר ‏ |
ג 2 J‏

- 5

in Baraitha aut alia Misna rem 16-
ſumit. Hujusmodi quid Gemara in
פסחים‎ oſtendit, capite, Hi traunſeun-
207 : גסט‎ 0108 ( etiamfi Misnicus מ1‎
quodam paragrapho taceat, ſieri poſ-
ſe ut סג מו‎ paragrapho rem reſumat.
Hinc ergo diſcendum, quod ubicun-
que invenimus Doctorem 0
in Misna impugnari, & tacere; di-
cendum non ſit, eum quia tacet, al-
teri הות1‎ ejusque ſententiam am-
plecti: ſed quamvis hic taceat, neri
סהסס‎ ut alio loco reſpondeat; vel
etiam reſpondere;, etſi Gemara ſolli-
cita non ſit, ut iſtud commemoret.
Stilus autem Gemaræ eſt, ut in omni-
bus ſimilibus dicat, Quid iſte N huic
N. reſpondet? ut initio berachoth,
Præclarè dixit D. Judas D. Meyro:
& reſpondit tibi D. M. &c. Sic mul-
tis locis.

6.200. Invenimus, At Japientes
diecunt, quod מסם‎ refertur 0 omnia
quæ prius producécta erant. Capite
Hæ puellæ, Si furatus eſt & mactavit
in Sabbatho; furatus eſt & mactavit
idolis ; furatus eſt bovem lapidan-
dum eumque mactavit, quadruphum
vel quintuplum redcdit: uti ſentit
Doct. Meyr; at Sapientes abſolvunt.
41 in Gemara dicunt, illud Sapien-
tum Abſolvere ad partem tantum,
ſenſus eſt, ad mactatum Idolis &
bovem lapidandum, referri. Ita fi-
milia omnia. Quandoque autem
aliquid ſub finem dicitur, cum tamen
non ad מנסמת‎ ſed principium ſpectet.

הליכות - עולם

בברייתא או במתנ" אחררת
וכןמוכיח הגמרא בפסחיםם
פרק אלו עוברי/ ראומ' דאי
שתיק תנא בהדרא מכילת4+ת
איפשר מהדר במכילת4ת
אחריתי הילְכך יש ללמוֹוּ:
הילכך יש ללמוד מזה רכן
היכא דאשכחן הנא מוקשה
מחבירו במשנה ושתיק אין
לומר דמדשתיק הורת וקבל
אלא אף על גב דשתיק הכא
איפשר דמהרר בדובת4ת
אהרינא א'ג מהדר ולא חש
הגמראצת להזכירו וסוגיר
הגמרא בכל" כהג ראומר
מאימהדר ליה פלוני לפלוני
כגון בריש ברכורת שפיר
קאמר ליה רבי יהורה לר'מ
אמר לך ר'מ וכו'וכן בכמה
דוכתי |
כר) מצינו ותכמיכס
אומרים רלא קאי אבל מרה.
ראייתי ברישנע פרק אלי
נערות גנב וטבח בשבת גנב
וטבחלע'א גנב שור הנסקל
וטבחו משלםם תשלומי '
וה' רברי רבי מאיר וחכמים
פוטריםם + ואמרו בגמרצת

התכם כ' קא פטרי רבנן
Capite‏ ;

6
.

ננויית
וכומני
נק אל
אתריחי
הלנך י
ה'נא רא
מו'ר נ
למרדמ
ם
א ו
אחרעא
המס

| שש

'מחד
ט מיו
ר
8 .
8 7
)0
נחו
מ
9 כ 4
פשריט 0

Capite Poſtulang: Si aliquis ſocio
ſuo domum elocet, is qui eam con-
ducit ejusdem poſtibus ſacrum para-
graphum inſcribere tenetur, quem

egrediens non auferet: ſed 11 pere-
grinus 11606021 , illum manu ſua au-

ferens exibit. Exemplum habemus
in quodam, qui illo manu ſua ablato
egreſſus eſt, & poſtea uxorem cum
duobus flius ſepelivit. Hic -1ס‎
tur, An profertur exemplum conſti
tutioni repugnans? id eit, Forte
exiſtimabis id ad finem referendum
eſſe. ſed reſpondetur, ad principium
referri debere. 810 ſimilia omnia.

- 6.201. Hic eſt Baraitharum mos,
ut acutè multa ex uno Scripturæ loco

eliciat : quamvis ex iſto loco Scr. non

niſi unum profluat; ex alio verò aliud.
Verum orationis curſu & impetu

iſta omnia ex uno ſcr. loco author
elicit. Ut ex סום‎ Deut. 22. I. ח0‎
occultabis te: nonnunquam te occul-
tabis, זט‎ ſacerdos cum pecus in ſepul-
chretum audugerit; aut ſenator,
quum illud ejus dignitas non permit-
tet, aut cum ipſius opus præſtat operi
alterius &c. Attamen quod 06 ſacer-
dote, quum pecus in ſepulchretum
aufugerit, dicitur, אס‎ eo proffuit, quod
non detur præceptum affirmans- -מ1‎
fringens interdictum reſpectu ſacer-
dotum. Item, Cum ipfius שקס‎ al-
ואדוסק‎ opere potiut eſt, inde profluit
quod Deut. 15. 4. ſeribitur, Omnino
in te ne eſto egen. Ipſum tuum opus

præcedere 06006 : סט‎ in Baba Metſia

ו השער השלישי פרק ב -

אשארא פי: ע'א ושור הנפקל
וכן כל כיוצא בזה ולפעמים.
אומר מלה בסיםי ולא קיימא
אסיפא אלא ארישגת פרק
השואל" המשכיר ביר]
לחבירו על השוכר לעשות

לו מזוזה וכשיצא לא יטלנה .

ובנכרי יטלנה בידו ויצאת *
ומעשה בא' שנטלרה בידו
ויצא י וקבר את אשתו ושני
בניו ומקשה * מעש' לפתוך
פי רקסיר דאסיפצת קלפ
ומשני אלא ארישא וכן כל
ביוצצת בזה :
| כרא ) דרך הברייתות
למדרש מחר קרא כמרק
דרשות אף על גכ דלא נפקא
ליה מהך קרא אלא הד+ת
ואידך מקרא אחרינא נפקי
אלא אגב ריהסג4ת דריש
כולהו מחד קר4ת כגון הך
והתעלמת ! פעמים שאתת
מתעלם כגון. כהן בביות
| הקכרוות וזק] ואינרק לפי
ככורו או שהיתה מלאכה
שלו מרוכה משל חבירו וכו'
וכהן בבית הקברות נפקאת
דלא אתי עשה ודחי לאע
תעשרה רכהונרק ' ושלו
מרובה משל חבירו נפקא
מרכתיב אפס כי לא יהירק
כך אביון שלך קוד' כראיתא
במציעא אלא רנֶקט כולהו
do⸗‏ * ומעשה

- - אסבת עלם? ₪ . .
בחד קרא אנב ריהטא וכי omnia ex‏ 761'1131])111001 5:־1־41)3);8]11
כמה ברייתוֶת ; -0%% eodem Sc. 1060 deſumat;, 18 fit‏
האיגוונא בכמה ברייתות : pluri-‏ מ1 tionis zmperd. Ejusmodi‏
י פעמ,ם לא רייק : occurrunt.‏ וסזוג זגם . mis‏
6. 202. Aliquando Misnicus in Ln .

Misna 24 quantitatem סע ת3‎ parvaac-.
curate מסת‎ attendit. Initio Bavæ po- מוטם בריש בבא בתרה‎
ſtremæ in Misna: Ubi diſſectis late- במשנת שנהגו לעשות‎

ribus ſtruere ſolent &c. dicitur in Ge- פסיםם לביניכס וכר אומר‎
mara, Quum 24 palmi quantitatem בגמרא כיון רלא ח,` ספח‎
. /

non pertingant, author quantitatem
non =-תוא‎ Similiter מו‎ "6 quæ 2 לא חשיב וכו בענין התלוי‎

numero dependet, author de errore בחשכון לא דייק כבשהיה‎
מז‎ 6 aggravanda ſollicitus non eſt. Ut הטעורת \ לחומרנת * פ'ק‎
סוכה 2 .ק62‎ : Tugurium fornacis 2/222 דסוכה סוכה העשויי‎
quaniitate ſtrudum. Hic diciur, קאמר התםם לחומרא לא‎
Ad quantitatem in ססמ4ג91.קה‎ 2 hi-. . .
bitam anxie non attendit. Hujus- ; רק ורכוותיהו טובא‎
modi multa ſunt. רג) אין למרין‎ ,
6.203. Ex univerſali particula, ubi הכללורז . אפילו כמקוכם‎
etiam additur Præter, iſtiusmodi quid
colligere non licet. שנאמר בהכם חוץ בקחשץ 8 : קידושי ם1‎
omnibus præceptis affirmativis, quæ מן גרמא‎ '
à tempore dependent, liberæ ſunt נשים פטורות וכו ומקשרק‎
mulieres &c. 1ם1‎ objicitur: Hacc וכללא הוי בתמירז - והוי‎
סת‎ eſt generalis regula! cum 2 ₪- מצות שמחוה והקהל מצות‎

ratione. Atqui præcepta 6 lætitia
& conveniendo ad audiendum [69 ונשיכם לנמס‎ 8 E

חייבות ' ומשני אמר רבי tempore dependent; & nihilomi-‏ ג
יותאי אין למדין וכוי וכן nus mulieres tenentur- Atque re-‏

ſpondetur, dixiſſe D. Joheum, Non z,.
9 ] מייתי בפרק בכל מערבין‎
וא'ת סוף סוף מאי כל רקאמ'‎

colligunt &c. Simile producitur ca-
pite, Omnia miſcent ac conjungunt.

uod ſi dicas, Quid tandem illud דכיון דאינו כולל אין זת‎
Omne quod legitur? Nam ל ' הקצת הו. - -פמתטטף‎
mwa תסם‎ complectitur, מסת‎ eſt :'?:חי הומתע . ותט‎ 2 e 3
verſale Reſpondendum: partem 1- : כל בערך אל עצמו‎
lam eſſe totum, reſpectu ſui ipſius.

P92 *

כל מצו עשה שהז

0.104-

נחד
הא'ג

(ר
תנא ‏
מיוס
[
גלם
בגמוא
לא חו
כתשכו
הסנ"
וטה
קָאמר
\
(רג
דוֹכללװ'
מר
י
נשס נ
וכולן !
ת ט
ש\'ן\כזן ]
ח"בװ'ג /
חא א
בפאָ
את סף
ךכץן 4
⸗

7 מ.

0

2

9, 104'

6. 204. Ubicunque numerus ap-
ponitur; id fit quò inde aliquid eli-
ciatur: סט‎ Præcipua opera ſunt 6.
סט‎ minus. 1110 in Gemara riman-
tur, quare exprimatur ejus nume-

rus: ,0.ף‎ quorſum hic numerum

1680 ? 1 opera tantum propone-
106 : 86 סקס‎ ſatis cognoſcerem eſſe
triginta novem. Similiter rimamur
apud verba, Quatuor ſunt damno-
rum fontes. Sic ſimilia.
- 6- 205. Ubicunque 1 Misna dici-
tur, Magna regula, ita loquuntur,
quia res illa gravis eſt. ut in 6
06 Sabbatho, Regula magna: ſimili-
terque alibi, ubi res gravis proponi-
tur: quemadmodum ibi in שבת‎ ,
capite, Regula magaa. ל‎
| 6. 206. Aliquando מו‎ Misna &
Baraitha author Scripturam produ-

cit: quum tamen ipfum quod tracta-

tur non ſit legis; ſed Doctorum po-
tius; Scriptura autem 65 applicetur.
יבמורת ם1‎ : Dimiſſam uxorem non
ducent Sacerdotes. Hic nonniſi 01-
miſſam invenio: unde illud 66 mu-
liere excalceata? Docetur quod re-
ſpondeas Levit. 21. 7. Et mulierem.
1060 concludit 1ס1‎ author; illud 64
Excalceata Doctorum eſſe; Scri-
pturam verèò vulgari quadam ratione
20 modo eò applicari. Similia paſim
occurrunt-
| .ך6-20‎ Invenimus etiam in Misna
diſcipulos à ſuo magiſtro diſſentire,
& priori loco commemorari ante

magiſtrum ſuum. cap. 1. עדויות‎ . Di-

ſeipuli Schammæi dicunt, Quadran-

3 ; השער השלישי פרק ב

(רף) כל היכא רדתני
מניינא לדרשא כמו אבורת
מלאכות חסר אחת דייק.
בגמר מנינה למה לי כלומר
- למהלילמיתנימניןליתנינהו
ואנא ידענא דארבעים חסר
א' נינהו * והכי דייקינן גבי
ד' אבות נזיקין וכן בה'ג :
(כרה) כל מקום שאומר
במשנה כלל. גרול משוםם
חומראדאותו דברהוא כמו
כלל" . גדול* . משברת וכן
במקומורת אחרים דהמירא
בראיתא התם בשבת פרק
בכל גרול ;
(רן) פעמים במשנרק
ובבריתא מייתי קרא. ואינו
דבר תורה ממש רק מדרבנן
וקרא אסמכת'*הוא ביבמות
גרושה לא יקחו אין לי אלא
גרושה חלוצה מנין ת"לד
ואשה ואסיק התם דחלוצה
דרבנן וקרא אסמכת! בעלמ/
הוא וכה"ג בכמה רוכתי* !
גרון) מצינו במשנרק
תלמירים חולקים על רככם
והתלמידים נזכרו בתחלה
לפני רבם בפ'ק דערויורת
* בעלמא.

1

tal plenum ofſibus diverſorum; at
diſcipuli Hillelis ajunt, Quadrantal
lenum ofſibus unius cadaveris:
Schammæus inquit, Etiam 05 unum,
. 80 Sic alibi. Rationem reddit au-
thor כריתות‎ : diſcipulos initio ſic
edoctos à magiſtro ſuo in adoleſcen-
tia ipſius; quipoſtea in ſenectute ſua
ſe ipſum correxerit: nihilominus
priorem Misnam loco motam non
fuiſſe.

6. 208. Invenimus quoque mu-
herem à Doctoribus Misnicis מ1‎ jure
diſſentire, inſtar Misnici alicujus.
Quemadmodum author מו כריתורת‎
additionibus invenit initio Codic.
כלאים‎ cap. 11. D. Tarphon immun-
dum pronuntiat ; Japientes mun-
dum; at Berouria inquit &c. quum
hæc coram D. Joſua narrarentur,

pro ave pecudem poni cap. 1- חולין‎

perius,

הליכות. עולם - 7

dixit, 6 reſpondit Berouria, 6.
6. 209. Invenimus in Baraitha

Sive pecudis collum ſuperius סת‎ cul-
ter verd inferior &c. Hoc M. Papa
conſtituit in ave, quæ parva eſt;
quod autem legitur 270007 י‎ id pro-
prie accipiendum non eſt. Sunt et-
Tam illic exemplaria ubi non legimus
Pecudie , ſed ſimpliciter Colum ſu-

בשארובע עצמו'מן העצמי'
ובה'א רובע עצמו' מןהגויה
שמאיאומר אפילו עצם אחר

וכו וכן במקומות אחרים .

והטעכם אומר הכריתורת
שהתלמידי קבלו כך מרבם
תחלה בילדותו ושוב חזר
בו בזקנתו ואפ'רה משנרק

| ראשונה לא זוה ממקומה :

= (רח) מצינו אשה חולקת
עם התנאים בדין כמו חנא
כמו שמצצסל הכריתורז
בתוספתגת רריש כלאיםם
בלאי/ פי א רבי טרפון מטמא
וחכמים מטהרים וברוריר;

אמרה וכו וכשנאמרו דברים
לפני רבי יהושע אמר יפרק
אמרה ברוריה וכו' :

(רם) מצינו בברות4ת
בפ'ק

בהמה במקוםם עוף
רחולין בין שצואר הבהמה
. למעלה והסבין לממה וכו' .
ואוקמה ירב פפא: בעופנת
רקליל והאי דקתני בהמרה |
לאו רוקא וישנוםחאות התם.
דלא גרסינן בהמרה אלנת
צואר למעלח סתם ; -

TIRA-

נא
וכה'א
שמא
ונונ
י
חתו
תחלה
גימן
"אטנו

(רח
₪ הת
מו |
מתו
כראו/ ,
\הנטיט
והו
ל ום

| אמרחן

וש
כומה [

לה |
מה.
ללו
ראָ\\\אָצאָ
לא י
לאר למ

ך

Capita

20 בעה
TRACTATUS .‏

De variis modis, quibus lex ex-
plicatur: סטן110‎ qui illis affines
ſunt, cum ex modis allegoriarum
Sapientum; tum ex alluſionum
locis. Quem in quatuor diviſi
: ubi dicta perpetua 6
firma inſtar ſpeculi fuſi.

Caput primum de omnium modorum nu-
mero, calculique ordine ſuccelſivo ad
numerum inveniendum: etſi cogno-
ſcam, quod ſi ilor enumerem, arenam
numero ſuperaturos.

Caput ſecundum de conditione tredecim

modorum pervulgatorum, qui D. I-
maeliz ſigillo obſignati ſunt.
Caput tertium de ך‎ 2. modir D. Eliezeris
1. Doctoriz Joſer Galilæi: ſive 32.
viis ſermonum popularium, quibus
aquæ perennes èà machinis emanant.

Caput quartum de allegoriorum & allu-

fionum modir ſecundum ſuar origines,
Ppraæter receptos modos eorumque ra-
dicers.

CAPUTY I.
Ta infit D. Abr. f. Davidis præfa-
. ] סמס‎ commentariorum ſuorum in
Leviticum. Ubicunque Sapien-
tes l. m. numerum expreſſerunt, nu-

% השער הרבעי פרק א

לה . . שצ. \ ,אי. \ \ 3*4 \ ל \ -4* \ צ'י5ם \ וום \ \ %
א ו סט פכל\ בל ל י סי פסו יב פס" לס" יכ לסל
: 287 24208 2028 \ל 6 ק6ר
Be‏ ים מם ים ש מ1 2 ד9.

השער הרביעי

בדרכי המדור שהתוררה.

נדרשת בהם וכל הגלורק
אליהםם מררכי מדרשורת

החכמיםם ואסמכתותיהם ו

וחלקתיו לדיפרקים והדבר"
עתיקים כראי מוצק חזקים :

מפרק סרסטון כטכין סוודות כווס וסדר
ססנוכם ꝓpp) pppᷣ‏ (סכום קםפו}
ווס ידעתי כי קס 6םמפרס עקו
ורבון :

לפר ססנו כדוכו סטטס פסרת 19 פ.
| סטפורסעות בפותס רני יסטעףל
סתוטות - :
לפר סטניפי כל"ב לדות דרבי פליעור
ברבי חפי הנגגי ג כ כתיכות *
ססבך פוס חווס כוכעין זכני' :

ופלק פיניעו נדרכי \ הודרסות
| וס0במסת (פ ‏ נטונסוסס מכד הלדות
מפקוכפות ופריסס : .
* ססנדס.

הפרקן הראשון

2 . בפתיחת
פירושו לת'כ כל מקוםם
שמנו חו'ל מניז צריך מנין
me⸗-‏ ט ,

4

mero 0ו[2‎ 20 eorum numeros פטקס‎
eſt; & in quavis eorum quantitate,
quantitate ad eorum quantitatem
opus eſt; eorumque generales regu-
12 ſpecialiſſimis egent. Etenim ecce
Sapientes l. m. in Baraitha 1. Iſmae-
15 ז‎ numerarunt modos: quum
autem 605 ſpeciatim recenſent, 16 eſſe
videntur attende & invenies. Hanc
verò regulam teneas, quemvis mo-
dum cujus conditio ג‎ compari ſuo
diverſa non eſt, cum ס6‎ cenſeri eun-
dem. Et ecce tibi numeri eorum
ordinem ſecundum literarum ſeriem.
4 Ab impari; 78 vocum convenien-
tia; 6 Principii conſtitutio ex uno Scr.
loco, & principii conſtitutio è duobus
100 ; d Generale cum ſpeciali; e Spe-
ciale cum generali; ] Duo generalia
cum interpoſito ſpeciali; g Generale
egens ſpeciali, & ſpeciale quod ge-
nerali eget; b Quum res in genere
contenta, à genere ſeparatim expri-
mitur, , 6 aliquid 000626 ;
Quum aliquid in genere contentum
ſeparatim ponitur ad onus aliud im-
ponendum, quod cum illo convenit,
-.6 Aut ſeparatim ponitur, ad diverſum
quid imponendum; quod cum סו1‎

non convenit: Separatim colloca-

tur, ut 06 eo novi quid ſtatuatur &c.
Res quæ 6 ſubjecto diſcitur 5
quæ 8 סתם‎ diſcitur; א‎ Duæ Scriptu-
א‎ fibi invicem contradicentes. Hi
ſunt 13 modi ſpeciatim ſuis numeris
46 generatim propoſiti. Hic autem
inquirendum eſt, quid D. Iſmae li vi-
ſum fuerit; ו‎ ſpeciatim quorundam

הליכות עולם

למנייניהם | ובשיעוריהכם
צריך שיעור לשיעוריהםם *
וכללותיהם * הם צריכיכם
פרמי פרטות שהרי מני חז'ל
בברית4 דרי ישמעאל נ
מרות וכשבאו לפרם נרא"
וו מרות דוק ותשכח וכלל
זהיהיה בירך שכל מרוה
שאין רינה משתניי מחבירת'
נחשבת עמה מדה אחרז
והרי לך פרר חשבונם על
פי האותיות + א'קל וחומר'
ב גזירה שוה * ג בנין אב
וכתוב א' בנין אב ושני
כתובים + ד' כלל ופרמ: הי
פרם וכללל * ו' כלל ופרט
וכלל' ז'כלל שצריך לפרט
ופרט שצריך לכלל- ח'דבר
שהיה בכלל ויצא מן הכלל

ללמר על הכלליט'רבר שה'

בכלל" ויצא למעון מעכם
אחר שהוא כעניינו * * יצא

למעון מען אחר שלנתל

כעניינו' יא'יצא לירון בדבר
החדש * יב' דְבר הלמד
מעניינו ורבר הלמד מסופו*
ג שני כתובים המכחישין
זה את זה ' אלו הן יג'מרות

בפרמן ובמניינכס ובכללם*י

omittitur.‏ הם.80 415 הז*
modo⸗‏

4
0
וו
ſecun‏
Leler‏
0
0
nem‏
ו
pit,‏
0
ו
קא
mem‏
0
gunt‏
11
tur,‏
ת
quocd‏
י 00
י
ו
וח
חוס
ו
108
ciale‏
cepit‏
ות1
ת
4
0 ף
(\10?
ל
ומס
Dein‏
חס

למנו
צויך ?
וכללוה
פ
בנריה)
מרת \
מו
וחיתיה
שא רין
חת.

'האתי
73/ י
וכתל .

תסי
ב סול

וכול' ו
ופרט ש
שהיה בכ

לעדע

לד ו
אחד קדו

: לטעון /

לי.
הח"ץ.,
מעינין-
וצ'נ
החותו

ו

genere contenta ſpeciatim exprimitur ut

Ex. gr. Duo geueralia eum inter poſi-
to ſpeciali, ubi dicit judicanda eſſe
ſecundum ſpeciale: ſimiliter, 264 in
de genere aliquid 000042 ; & ſic 14.
Iterum ecce quorundam conditio-
nem cum ſpeciebus non expoſuit.
Quin etiam poſtquam exponere ince-
pit, abrumpit in modo, g Generale
egen? ſpeciali; & ſpeciale quod gene-
rali eget: ubi nihil explicat. Verum
reſpondet D. Abr. f. D. l. m. Quia
meminerat korum, ſc. Generalieæ, ſpe-
ciali?, & generalir, ubi duo iſta negli-

gyunt, nimirum generalem & ſpecia-

lem conditionem; (nam cum dici-
tur, Generale cum ſpeciali, non con-
tinetur quicquam in generali niſi
quod in ſpeciali eſt; & in, Tyeciale
eum generali, ſtatuitur generale ali-
quid addere ſpeciali, quemadmodum
capite ſequenti favente Deo expone-

tur) redit ac dieit ad, Duo generalia

cum interpoſito ſpeciali, non aliter ju-
dicas quam ſecundum ſpeciale, q. d.
nos judicare generale ſecundum ſpe-
ciale: & poſtquam hic explicare in-
cepit, omnium conditionem ad ulti-
mum modum usque enarrat. Quod
autem abrumpat in, Generale egen-

Peciali, G& TWpeciale quod generali eget;

in ſua expoſitione eo nititur quod
propoſuerat in, Duo generalia cum
interpoſito ſpeciali : - quo etiam ex-
ponunt omne Generale & Speciale.
Deinde redit, numerat, & exponit
omnia ad finem usque. Sunt præ-

י השער הרביעי פרק א

modoerum conditionem exponeret.

זבבאן 'ל מה. ראד] רב'
ישמעאל לפרש בפרמן די.
מקצתן כגון כלל ופרט וכלל

רקאמר אתהרן כעי הפרט *

וכן יצא מן הכלל ללמד על
הכלל וזולתםם ואלו דין
מקצתם לא פי/"עם הפרטים
ועוד משהתהיל" לפרש
הפסיק בכלל הצריך לפרמ
ופרט הצריך לכלל * ולא
פורש בו כלוםם ' ומשיב
הראביר ז'ל מפני שהזכיר
כללופרט וכללשאיןדורשין
את שניהם ר"ל הכללורת
והפרטות דכלל ופרט אין
בכלל אלא מה שבפרט ופרט
וכלל נעשה כלל מוסף על
הפרט כמו שיתבאר פרק
הבאבע'ה* חזרואמרבכלל
ופרט וכלל אי אתה דן אלא

יבעין הפרט כלומר שאנו
דנין את הכלל כעין הפרט.

ומשהתחילל לפרש בזרק
פירש דין כולם ער לבפוף:
ומה שהפסיק בכלל הצריך
לפרס ופרט הצריך לכללל
סמך בפירושו עליוֹאַמח שפ"
בכלל ופרט וכלל. שדֶורשין
* ג ם1‎ Ed. עם‎ omittitur.
: ע‎ 2 | 83

הליכות עולם . 156
את * הכלח הכלל" והפרם nume-‏ מסם terea duo 214 modi, quos‏
ושוב חור ומנה וכ" ע ravit D. Imaèel: eorumque unum‏

capite . 7‏ .נ* commemorarunt Codic.‏
הכוף י עוד יש שתי מד\ cum‏ 4 סטכ1 Tres ſpecies, ſc.‏

< אחרות שלא ** מנה איתם generali: ſecundus com-‏ |4:0סק וסו
רכי ישמעאל דא' הזכירוָה memoratu' inter ſeptem modos, quos‏

expoſuit Hillel coram ſenacoribus —‏
מ;;ר בפיג מיניכס והיא פרט Bethiræ: qui modus dicitur, Huic‏
וכלל ופרם והבי נזכרת בזה ססק autem‏ סקם ₪79009 fmilia‏
מרות שררש הלל לכפני זקני 108 rationem memorabo, quare‏
השו י יא הים ש מיו" א" ואא והקס ס לת
unt .‏ 1ך 46 4
ליוצים כו במקוכ אהר modi, quibus ſermones populares‏ 92
ועתיד אני לזכור טעםם erutentur : nam traditio talis eſt, Do-‏
שהשמימן רבי ישמעאכל= ג Joſis Galilæi‏ .כ1 liezer flius‏ זסל)

inquit. 2 modis ſermo popularis erui- במקוּם המיוחד בכ'ר* ואלו‎

Auxeſi. 2 Diminutione. 3 Au- :‏ צ .זגה
חס לב' מדורת שההגדדק xeſi poſt auxeſin. 4 Diminutione‏
נררשרת . בהן דתניאן רבי poſt diminutionem. 5 Implicito ar-‏
אליעזר ברבי יוסי הגלילו -4 5;1311)):11:0 6 .'11;?3]1־5\;!118!1:08\83
umento ab impari. 7 Ab eadem o-
Egine. 8 A etirmeione principii. כלבןי מ:־ןח ההגררק‎ 321:
9 Compendio. 10 Ere immutata. שת בריבוי + ובמיעוט‎
\כריכריאחך ריבוייובמיעומ 8סטף ס6 את 12 Ex ordine diviſo.‏ 1צ

cum 40 illuſtrandum adductum eſſet, אחר מיעום .*ןבק־ן'/ סתובם]‎

deprehenditur illuſtratum. 13 Ge- „ . ם‎
nerali וטס‎ ſuccedit factum, quod ſit * ובק'ו מפורש * **** מגש‎
prioris determinatio. 14. E magno ' מבנין אכ * מדרך קצרדק‎

quod à minori dependet, inſonando מדבר שהוא שנוי '* מסרור‎

auribus prout audire afſueverunt. . ,
46 E duabus Scripturis, quæ ſibi in- שנחלק * מדבר שהוא בל‎

ללמד ונמצא למד * מכלל 90 את 16 vicem contradicunt, &c.‏
שאחריו מעשה והוא פרמו ” | ,
של ראש"[: מרבר גדול שהואנתלה בדבר קטן המנו י להשמיע
לאיזן כררך שה'א שומעת * משני כתובים המכחישין זה את זה
₪ מומגש **** מרות *** הנא** omttitur.‏ הכל.80 Inal‏
Ed. omitticur. quod‏ - -

סת
0
0

0

סף
6
-
0
20

'
ול‎
2
ום‎
0
inge
0
ceat.
05
1
6
ו‎
ז‎
wert
dum
iſtos
חוס‎
631?1
zures

-.3

ף

ו

וק

-.

את'ו
ושם
*הסוף `
אחות
רני יש
וש"
וכולות
מוח ש
נהיואן
מוצא |
תוד -
יס
002 .
חס ה'
(רושרן
אליער |
ומר ם-
נךרשת נ
י
אחף ע
ונק!?'מיפ[ך
י
דק קק
י
ללמו ש
שאָחרין 0
ל ראשןן ,
לא
.\נת\' מנש /
&סװן)

.
2

לו השער הרביעיפרק א.

quod ſuo ס100‎ ſingulare eſt. סךז‎

quod ſuo loco non explicatur loco
alio. 19 ס6 אם‎ quod cum reſtricte

dicatur, in omnibus obtinet. פז‎ 0

quod cum 06 0 dicatur, in compa-

. וע‎ etiam locum habet. 20 Eo quod

etſi de hoc dicatur, huc non pertinet;
ſed compari competit. 21 Ex eo quod

ad duos modos æ qualiter ſe habet, cui-
que tu vim, quæ in ambobus præſtat,

attribuis. 22 Eo quod ג‎ compari ar-
guitur. 23 Eo quod compar ſuum
arguit. 24 Ex 0 quod in genere
contentum ſeorſim ab ס6‎ collocatur,
ut de ſe aliquid doceat. ; quod
in genere contentum ſeorſim ab eo
collocatur, ut 06 compari aliquid do-
ceat. 26 Parabolâ. 27 אם‎ ſuperio-
ri. 28 A pari. ?9 Ex præpoſito &
poſtpoſito, quod rei inſit. 30 Epræ-

cedenti & ſequenti מ1‎ ſectionibus.

E formula qua literæ pro vocibus‏ ז ג
lite-‏ גטף accipiuntur. 32 Formula‏
ræ expenduntur, vel ſecundum nu-‏
merum iis deſignatum; vel ſecun-‏

dum earum permutationem. En

iſtos 32 modos. Hinc dicunt: ubi-
cunque verba D. Eliezeris fil. D. Joſis

Calilæi invenis in ſermone populari;
aures tuas diſpone inſtar harpagii

perforati, & verba illius attende:
quemadmodum dicitur, Inclina ad
ſapientiam aurer tuar. Cætérum 64-

וכו' . מרבר שהו:ת מיותר
במקומו ' ומדבר שאינו
מתפרש במקומו ומתפרש

במקום אחר* ומדבר שנאמר.

בקצרת והוא נוהג בכל' *
ומדבר שנאמר בזרק וה'ה
בחכירו : ומרבר שנאמר
בזה ואינו ענין לו אבל הוא
עניו לחבירו *מרבר שהוקש

* \ לשתי מדות ואתה נות] לו

הכח היפה שבשתיה;. ומדב'
שחבירו מוכיח עליו ' ומרבר
שהו' מוכיח על חבירוי 'מר'
שהי בכלל ויצא מן הכלל
ללמר עלל עצמו ' ומרבר
שהיה בכלל ויצא מן הכלל
ללמד על חבירו ' וממשל!
וממעל' ומננד * וממוקרם
וממאוחר שהו4ת בענין *
וממוקדם וממאוחר שהונת
בפרשיות ' מלשון נומריקון'
מלשון גמ"ט ' אם לחשבון
האותיות * אםם לחילוף זו
בזויהריאלו לב'מרות מכאן
| אמרוכלמקום שאתה מוצא
דבריו של רבי אליעזר ברבי

יוסי הגלילי בהגרה עשרת ‏ | \ השא
אזניך באפרכבסרת ושמע דבריו שנאמר הט לחכמה אזניך ובפרק
המיוחד להםבס'ראכתוב טעם בכל מרה ומרה אמאי לא חשיב

* Al. Ed. omitt. עצמו :ספט מד‎ .

סצע 3 ס

4 *הל”כ;!.'ת עולם . 158

לה רבי ישמעאל" כלשון deſtinato ‚Deo dante, ad ſin-‏ 5ו סוק

gulos modos rationem ſcribam, qua- — 2
?813198 D. Iſmaeèl neglexerit: formu- רבינו שמשון ד'ל" בספר‎
lam D. noſtri פנמסותווף‎ l. m. in libro כריתורת לא אטרה 'מ'[‎
כריתות‎ ſequutus; nec 20 dextram .. - 4 ושמאל‎

vel ſiniſtram declinabo. וו.‎
9;121,& Ulterius autem fli mi ad- (ר'א) ויותר מהמה בנ'‎

monitus eſto de modis Sapientum Ge- הזהר כמדות הכמי הגמרא‎ \

alluſionibus atque Scripturarum ci- : —
tationibus: modi enim iſti magnas —11iO ובמקראותיהן כ'‎

radices habent, 5 פגוטוטף‎ quam plurimi שרשיםם גדוליםם שמהכם‎

rami in legis divinæ juribus ſuccre- מסתעפים כמה ענפים בדיני‎

ſcunt. gnnt autem hi; Frincipium le- xX pd התורה ואלו הואם‎
2 א לו ותמ "= ineſt; Principium traditioni‏ ומסוף)
ואם לממורת * שני כתובים ineſt: Eduabus Scripturis, quæ unum‏
הבאים באחד אין מלמדיןי. idemque docent, nihil eruunt, Non‏
איומוקרם ומאותה - eſt prius & poſterius in 1696 ; Con-‏
הור Auferunt, addunt, Wn Sl‏ 3 6&101”1%1111;} 11}%0:}
וי- י שירת ' גורעי] ' -ק96 exponunt; Inverte‏ ג ₪0 -

ram ac deinde expone eandem, Scri- ומוסיפין ' ורורשין ' סרם‎
ptura אס‎ antecedentibus & המקראַ וררשהו * '־מקרא -6)מס0‎

נדרש לפניו - ולאמ-. , - quentibus exponitur; In fubtili‏
ה ה ל -ש dagine principia connumerant; Au-‏
תחלוח 3 אי] ריכו! -מסטמומוום 40 3\?()65!;?1101(1135 5586%5
אחר ריבוי אלא R DVD‏ -מסת dum ſequitur; Diminutionem‏
מיעוט. אחר מיעוט אל4ת 5609 niſi 44 augendum ſequitur;‏

quæ cum immutatione proponitur, ——
Autarur propter id, quod in ipſa לרבורת \פרשי שנאמררה. -מ1‎

novatur; Rem diſtinguere; Occa- ונשנ" בשביל דבר שנתחדש‎

בה י הפסיק י־הענ,ן * איידי מטזאסטטחו ſio in Scripturis; Ob‏

uod in generali continetur מסת‎ va-
puian „Interdictum quod ad præ- במקראות ' לאו שבכללות‎

ceptum transfertur; Præceptum de- איו לוקי[עליו ' לאו הניתק‎
pellit interdictum; Prohibitio com- לעשהועשה רחילאתעשה'‎

plectens, & prohibitio addens; 1,0- איפורכולל * איסור מוסיף'‎ :

ברהתורה כלשו בניאָרם; len Phraſibus fliorum homi:‏ י

CA

ל.
8
.
4 ח1
0
eſt ad‏
ווס
1
ם
הם
ו
מ1

מסגת -

Verunm
ו‎
ה‎
]00 [

את '

0 ms
-
0
--
ה0‎
ל‎
ט‎
ת‎
ם‎
&\\\\ \
0
ו‎
תטינסוֹ]י‎
(\11'6/6%
ל‎
%

ה ני '
ננו ?נ
נוחות.

ועמאל \
(N‏
הוחר גמרן
מוישתיה
כמקיאותיו
שם 7
ללתענים כ
התורה ואל
וה עטרת
נם כ

4- אַץט\(ך\'\\;

('רג פרקין
הלא ו""
רש ו
ללו תחלן
ת וו ,
לת י
נע'יבעניף
ה' הפמק \
כמקראוֹת ול
אז לו.
לה הר
ל כללי ץ

. אַ ךוּ,]\) *כלן

ad aggravandum. .

9 השער הרביעי פרק ב -
}הפך־'ק הש" \ - 10 6150
- 4 2 .-6

] 800 argumentandi ab impari (ריב) ריני‎
eſt modus conſcriptus in 696: י מרה כתובה‎
ubi depronumtargimentäig- בתורה שדורשין קל וחומר‎
nſiem % minori ad י | ה= ג א 10086 ; פט[2גת‎
quod gravius eſt ab סס‎ quod levius vnn 2d Nns n
eſt ad aggravandum. Et ratio hoc —◻ והדעת תחייב זה שאם‎
exigit: nani ſiin eo quod levius 68 הקלבמצאתבוֹ זאת ההומף'‎
סאת‎ (ut ita dicam) gravitas feperia זה - החמור לא כיש שרבוה‎ -
40 מו סהה.‎ hoc quod ב יו ש שד ההוס" '* - (604נוטגדם‎
multo magis convenit, utiſta gravi- אותר? החומראת והיה‎ 12
tas inhæreat. Atque סאת‎ ratio etiam 25 איפכא קל מהחמור‎
invertitur, ut leve 6 gravi (minus 6 אלא שהתנא 650 בלשונו‎
majori colligamus) 40 allevandum. היותר נהוג א'נ אורחירה‎
Verum Doctores ſuo ſermone qual ב‎
frequentius eſt accipiunt, vel etiam וֹקףא נם רכתיב ואביה‎
Scripturæ viam inſiſtunt: quia ſcri- . ירוק ירק בפניר] זכ‎
Ptum Num. 12.14- 7 ]2,]1}87: 2 [2?%4 לשכוּנה, ומשם אנו ל\מדאָז‎ .

tum inſpuiſſet in faciem ejur & c. quan- .

to magis Deitas &c. Inde diſcimus — e 1.
armgumentum ג‎ minori Scripturâ ni- 2 חמור *מקל להחמיר‎
ti, hoc eſt, Gravius al eo quod leviurefſt“
(ריג) הקל וחומרנעשה |

מסברא כלומר מחשיבורת impari‏ סג Argumentum‏ .213 .8 -

סברגת בעלמצת ולא מכ communi‏ .0 גטף ratioeinatione nt:‏

ratiocinationis æſtimatione, non ve- ש לתו י₪ ע₪ הוש ימ וא‎
ע‎ per ipſam Scripturæ vim. Quem- 8 n i 155
admodum illud in damnis fundamen- וֹ;זיקין ומה שו שאין כוונתה‎

ralibus: Sieuti dens, qui 48 nocen- חייב קר שכוונתו‎ P 2

dum תסת‎ collimat, reum facit, cornu

בל | ב ם. י -
להזיק לא בש יוכ כ כי tendit, annon multo magis?‏ ס6 quod‏

האוּ וֹ'וֹוֹבאַ!וֹפ עמיםם צעשרק Aliquan-‏ .גו[מות omnia‏ זמססגת Ita ſe‏
מרין כלומר מדין התורדה , סוסץ dojure quoddam nititur: hoc‏
וממעלר שנתן הכתוב בדבר legis divinæ & præregativis, quas‏ 5&11'6 |
בז להטל ביז להחמור ב+, collocat: idque cum‏ סע criptura in‏
441 allevandum,tum adaggravandum- S

V iuna roe erg⸗ H הנהו דפרק קמא רקירושין‎
סזס‎ , chirograpio » 8 גכי כסף שטר וביאה מה‎
Quemadmodum an lla Hebræa, quæ .
אמה העבריה שאין נהנירק 8 ר הלסי 4 סנו Qemadmodum‏

,

congreſſu non acquiritur, acquiritur
argento; ; mulier quæ congreſſu NeaPae*H2 0 בביאה‎
בביארה אינו רין שנקנירת -41 ס₪ acquiritur, annon æquum eſt‏
gento acquiratur ? Ita ſimilia omnia. : כח'ן‎ | \
0 4- מס אן‎ argumentantur à mi- בכסף ךכז כלכה'ג‎
nori ad majus, niſi ut ſuper id quod (ריר) איז דנין ק'ו אלא‎

decetur eam tantum gravitatem [4-
ciant, quæ ס6 מ1‎ 6 docet inveni- להט,לוּ, עלל הלמר אותרק‎
tur, ſed תסת‎ adeo, ut iſtam magis in חומרא שנמצארת במלמד‎
הצגנוף, סו‎ in hoc augeant: daamru בלבד ¾ 2— להעךוף עליו‎
etiam quod docetur tantam habeat .
gravitatem,illius quod docet reſpectu. eRn „5 ותר מהמלמד‎
Atque hocillud eſt quod paſſim dici- על פי שהלמר כ'כ חמור‎
ב עגס‎ Jufficit ei quod ex argumen- בערך המלמד והיינו דקאמר‎
tatione provemitut ei unde argumen- בכל רוכתא דיו לבא מן הו=ין‎
cum ducitur, ſit X quale: ideit, ſuffi- פי"דיו לל‎ * \ -
cit, ei quod docetur, ut docenti æ que- היות כבר? פ`רר מר‎
tur. Quemadmodum 8 Scriptura להיורת כמלמר כדגמרינן‎
diſcimus: nam ſcribitur Num. 12. 14- מקרא דכתים תסגר שבעת‎
JSecluditor ſeptem etſi nullo Dei- 02 ., .
tatis cum illo patre ſit comparatio: ימים ואף על פי שאיו ערך‎
quot enim Deo ſupra 8 præſtantiſ- 7 לשכינרה עם האב וכמ‎
ſimi gradus competunt! Cauſa con- vy מעלות טובות למקום‎

troverſa inter Doct. Tarphonem & ודיו פלוגתנת דרבי טרפון‎

Sapientes proponitur Babæ primæ ,‏
< ורבנן בקמא פ' כיצד הרגל 2 2

capite, Qui pes: ubi concludimus,
Quod ubicunque מסת‎ infringitur - ומסקנא התם דהיכא רלא‎
gumentum ab impari, omnes fate an- == --. ב'י ב-ש‎ .
tur illud Suficere: nam 46 60 diſſen- מפריך קו כיע אית להי ך:ו‎
- 6מש‎ ubi argumentum abimpari in- כי פליגי היכא רמיפרך ק'ו‎
6]10%3:\1;. גזג סטל)‎ intelligendum, פ" לא מיפריך היכגת דא ג‎
Non infringitur, ubi etiamſ dicamus ו לו‎ 7
ſuſficere, omnino tamen nobis prod- אמרי/ רץ םוףי פו מ;'\ב לן‎
eſt argumentum ab impari, indeque הקו וֹ-?;מר'ב[ ביה מילתנת‎
זר‎

rem non ſeriptam 16 Veluti

in

החו ר
נני כן
אמה ה'
נמאח |
יאר
ננסף ו
ש
להגול (
חהו ו
כלנו א
חר מח
ע
בנררה
נלכ
להיות כ
לחו |
מקוא דכ
י ף
וה
לת מו
דו לו
.
ו
מוק
לת
אגוו דונ
”מרו;
צ

. 0

8 השער הרביעי ב

impari qued 120806 6‏ ס4 סוחו
proferebat & Num. 1. .5 pater ejus‏
utum inſpuißſet in faciem tjus: quan-‏
ת0 magis quod 26 Deitatem‏ סז
quatuordecim 4165 7 560 ſufficit ei‏
&c. id eſt, ſeptem 0105 qui Divinita-‏
ſpectant nullo modo conſcripti‏ מוס
impari & in-‏ ג ſunt: 450 venit arg.‏
fert dies quatuordecim : & 6‏
illud Suffcit, quod ſeptem aufert &‏
ſeptem conſtituir. Arque in omni-‏
parte fimilibus fatentur‏ מ3 bus hac‏
omnes nos dicere, ſuſfſicit. Verum‏
ubi ſi dicamus ſufficit, argumentum‏
quicquam‏ 6סם A minori infringitur,‏
Atilitatis affert, exiſtimat D. Tarphon‏
nos non dicere ſufficit; at Sapien-‏
tes cenſent, etiam eo caſu nos di-‏
cere Jufficit. Licuti illud capitis,‏
Qui per. De bove damnum infe-‏
rente in loco patientis damnum‏
D. Tarphon exgit totum damnum;‏
at Sapientes dimidium. Quibus 1-‏
Tarphon, Et quid? ubi levius quid‏
Scriptura de dente & pede ſtatuit,‏
(quorum ſc. damnum in loco publi-‏
non obſtringit) de iisdem gravius‏ סס
quid ſtatuit in privato damnum pa-‏
tientis loco, ſc. ut integrum damnum‏
præſtetur? ergo ubi gravem multam‏
ſtatuit, ut cornuin loco publico da-‏
mnum inferente, damni dimidium‏
præſtetur: nonne æquum eſt ut de 0‏
gravidrem mulctam ſtatuat in loco‏
læſi privato, ut ſoatur damnum to-‏
tum? Cui reſpondent, Sufficit ei 4‏

0

דלס כתומות כגון הקץ
שהביא התנא ואבית ירוק
*רק בפגירה ק'ו לשכיגרק
ארביפר יוםם אלא דיו וכ"
פי' ז'רשכינה לא כתיבי כל\
שיקאהאק"ו ואייתי ארביסר
אתא דיו אפיקזואוקי ז'-ובל
כיוצא בזה בהא הכל מודים
דאמרינן ריו אבל היכא דאי
אמרינן דיו מיפריך. הקיו
ולא יועל דבר * רבי טרפון
סבר דלא אמרינן דיו ורבנן
סברי דאפיה אמרי. דיו כגו
ההיא רפרק כיצר הרג
שור המזיק ברשורת הנזיק
רבי טרפון אומר נזק שלם
וחכמיםם אומריםס חצי גזק
אמר להם רבי טרפון ומר
במקים שהקל על שן ורגל
רברשורה ההרביםם פמור
החמיר עליהם ברשות הניזק
לשלםם נזק: שלב6 מקוכם
שהחמיר על הקרן ברשורת
הרביםס חצי נזק אינו רין
שמחמי עליו ברשות הניזק
לשל נזק שלם ואמרו לו
ריו לבא מן הרין להיורת
כנרון מה רשות הרביםחצי
ק אף רשות הניזק חצי

ex argumentatione provenit, ut נס‎ unde argumentu ducitur ſit æ quale.

.-

Quemadmodum locus publicus סס‎ caſu dimidium damniexigit. טס‎
. ר א כ וה..‎

”א?ץ\.צ?

Privatus damnum patientis locus, da- נזק וכו'ו והתם מפריך הק"ו‎

mni dimidium 8:6. At hic infringi- ום‎ -
tur argumnentum ג‎ minori; quia שהרי חצי נזק כתיב בקרא‎

| כלומר ומסתמא משמענמי Scriptura‏ ם1 dimidium damni‏ 6006

ארשותת הניזק זאתצת ק'ו =6 id abſolute dictum‏ .4 .ף exitat:‏
צאייתי נזק 'שלם ואי אמרת 10604 161 iam intelligitur 46 privato‏
ו 86 , 1צסמומע ſed venit argumentum à‏
: ו 4יידץ הו ה7 7 שגטוסק damnum totum refundr‏
12 לא גמרינו ביה טידיוכן -1 Quod ſi 01025 , ſuſßficit, infringitur‏

100 à minori, nec nobis prodeſt, nec הוכל כהג כך המסקנא התם‎

בפרס ביצד הרגל ובמציעא quicquam diſcimus: 16 ſimilia‏ 46ח1
cap. Qui per, con- -‏ 11 5ו[ 1' omnia.‏
י cluſio: Et in Baba media, Capite Com-‏
היבא *&% P9‏ קואיכא modato accipient, docetur, quod ubi‏
תנא דלית ליה ריו דיליף etiam non infringitur argumentum‏
admittat. „ 7 .‏ מסת cus, qui illud Sufficit‏
מקן רשומר שכר Quo loco diſcitur, rem furto ablatam‏
דיו מה שומר שכר בבעלים amiſſam, quam quis commodatò‏ &
פטור אף שואסט כן זפריך -41 acceperat, Dbligate ₪6 quidem‏
2 . =- מו gumento à minori, ab 60 quipro mer‏
הניהא למ'א* ךאַ ת 2וה דיו cuſtodit. quod acutè explicatur‏ 0
אלא למאן דלית ליה דיו mercede ſer-‏ סעק bona‏ זט, הסו[ per‏
מאי איכא למימר זהתם לא vans proprietaris præſentibus liber‏
מיפריד הכ"ו רהא לא כחוף pariter & commodatò accipiens.‏ ; 616
=הו רהא לאכתיב qui‏ 1ס Et objicitur, 18 6006 ſatisfacit‏

, &:ניבה ואכירה בשואל 2— id non‏ 1ף61 admittit illud ſufſicit, ſed‏
עיקר לא לפמור ולא להיוב admittit quid dicendum 6 ? Atqui‏
ךןק ותשכח ויש שאומריכם non infringitur argumentum‏ 1100
שמא יש אמורא שהיה סבור .

ab impari: quia nihil omnino ſcri-
ptum eſt de re furto ablata aut amiſ- . י‎ 4
74 ab accipiente commodatum; *וֹל»ןמר: כן ימע'*ק*רא דאיכא -סת‎
que abſolvendum, neque 48 conde- הנא דלית ליה דיו אפילו‎
דיכות דלא מיפרך 7ק" " סוום אוצי ייו ף ה שינות‎
Gemaricum, שום‎ intio, uritaloque- לרעהו צריך. הניה4? לא‎
retur, conſuerit, eſſe Misnicum qui על גב רמסקנא 9 קיימ>?‎
Alud ſußſicit, non admittat, ubi etiam ו‎

זריו יפריך ליה קו ולא מהג' .

פרק השואל משמע דאפ'לו .

õä .ùẽZẽB³ͤ

ח
ץ
6
פז
0

quam
ף‎
6.
Cum
ת‎
ף‎
ום‎
0
מסם‎
9
(gaie
א‎
0.
ו‎
finem
docer
ו‎
]
tur,
6
7
וס‎
}?צס&%‎
0
סג‎
dum
י‎
1
ment
ץ‎
0 e
מ‎
ו‎

י
שהי
כלומ

ארש
את
הת
ל\"
כלכה
ננוק
מוק
הכ
נא ו
נינה
מרֶ
דמו
שר
התס
אלן י
מאוּ א
מיפר'ן
ג'כת
ק
דקו
א
למר
הנאו
דכ
וֹלרעך,
ל

0

pari: גטס‎ ſecundum ſententiam ſuam,
Ecce Satigfacit opus fuerit; quam-
vis גז‎ non habeat concluſio. Conſue-
tudo autem Gemaræ hacin parte elit,
quam Dei gratia capite ſecundo ſecun-
di tractatus propoſui. Locum con-
ſule. Quod jam dictum fuit, quadrat

Cum in argumenti principium; tum

finem: ubi per principium argumen-

ti notatur id, quod docet argumen-

initio poſitum. Quemadmodum‏ ם
illud, ubi Scriptura argumento 8 mi-‏

nori pro Deitate 14. dies infert; ſed

&c. quaſi 01045 , 176 patre‏ זוסתוטל
(qui 61 docens) concluditur 7 dierum‏
diebus conten-‏ ך ſpatium; ſic Deitas‏
eſt. Ita paſſim. Per fmnem argu-‏ גז
menti deſignatur id, quod 00086 ſub‏
מ1 finem collocatum: q. 0. id quod‏
docente invenitur, cujus vi diſcens‏
diſcit, eidem aliquid ſuperaddens ar-‏
gumento ab impari: ut quum dici-‏

tur, Id quod hoc vel illo modo grave

eſt, nonne æquum eſt, ut fit multo
gravius מ1‎ hac vel illa ס‎ ? Ut illud 6.
Qui per. ubi diſcitur de cornu aliquid
6 dente ac pede. Nonne æquumeſt,
ut cornu quod in loco publico aggra-
vatur ad dimidium damnumpræſtan-
dum; magis in loco læſi privato 9
Sravemus ad totum præſtandum da-
mnum. Ubi dicitur ſifficit ad argu-
mentationis finem, nimirum ad locum
pùblicum: quemadmodum cumlo-
cus eſt publicus, ſequitur dimidium
damni; etiam locus damnum paſſi
privatus dimidium tantum damniexi-

- השער הרביעי פרק ב

non infringitur argumentum ab im-

הכי וררך הגמרא בכך כמו
שאמרתיפברק שני מהשער
השני בסיר עיין שם ! חרז
שייך בין אתתלת רינא בין
אסוף דינא פי. תחלת דינא
המלמר שבתחלות. הדין
כנון ההוא, דמייתי קרא ק"ו
לשבינה י"ר יום אלא יו וכו'
כלומ'מהאב דהיינוהמלמר
' אף שכינרה ז וכן בכל
דוכת4ת י וסוף דינגת פ"
המלמר שבסוף דינא כלומר
אותו והנמצא במלמד שמכחו
הואלומד ומוסיף. עליו מק'ו
כגון שאומר זה שחמור כך
וכך אינו דין שחמור יותר
בדבר פלוני . כאותו דכיצר
הרגל דיליף קרן שמן ורגל
קרן שהחמיר: עליו: ברשות
הרבים לשלם חצי נזק אינו
רין שנחמיר עליו ברשורת
הניזק לשלכ נזק שלכם
וקאמ: דיו אסוף דינא דהיינו
רשות הרבים מה רשורז
הרבים חצי נזק אף רשורז

הניזק חצי נזק וכן בל בה'ג'

ויש לרקרק בכמה רוכתי
שחורש ק'ו ואונו אומר דיו
יבפ'ק דקידושין רבעי למילף
X 2 git.‏

הלכות. עולם -" י 7

git. Ita ſe habent omnia hujus ordi-

nis. Cæterum accuratè ad multa

loca attendendum, ubi argumentum
ab impari explicatur; nec tamen ₪-
ס1‎ ſufficit ſubjungitur. Ut eap. 1.
כיררשיג‎ ; ubi author docere intendit,

Kliam HMraklis deſponſatam ohlatione

veſci, argumento ab impari אס‎ aneil-

Cananæa, quam concubitus non‏ ג1

₪6. Annon convenit ס₪‎ hæc quam
concubitus per ritum muptialem 0
eſum reddit idoneam, per pecuniam
ad edendum reddatur habilis ? ubi
id durum eſt, & dicere poſlemus
ſußficit ad argumenti finem: nam un-
05 diſcis? concubitu: inde ſequi-
aur, ut concubitus per ritum nuptia-
lem; סה‎ etiam argentum per ritum
nuptialem. Placet Doctori Tarpho-
ni, qui ſtatuit, ubi infringitur argu-
mentum ab impari, ſufficit locum non
habere; 46 Magiitris hic ſcrupulus
movetur. Itaque additionum autho-
ribus videtur, non quadrare ut dica-
mus ſuſfcit,niſi ubi argumentum ab
impari ſuperaddit novi aliquid „quod
nullo modo ſcriptum eſt: (ut illud
6. Qui per, ubi elicere vult totius da-
mni reſtitutionem, ſi ג‎ cornu in da-
mnum paſſi area illatum ſit: quod eſt
novi quid; quia ecce ſi id cornu in
- 1060 publico intulit, dimidii pretium
reſtituitur:) verum ubi præcipuaar-
umenti ab impari intentio non eſt
alia, quam ut in genere rem explicet
& illuſtret, non quadrare illud ſufficit-
Qua ratione ilud in קידושי‎ conci-
Batur: nam ibi argumentum abim-

ארוסה בת ישראל אוכלרת

בתרומדק מק'ו משפחרק
כנענית שאין ביאתה ובר'זו

שביאתה מאכילתה על ירי

חופרק אינו דין שכספרק

מאכילתה * וקשה ולומצת
דיו אסוף דיננת דמהיכנת
ילפת מביאה מה ביאה שע'י

\חופה אף כסף נמי שעל ידי

חופה הניחא לרבי מרפון
דאמר רהיכ' ראיפריך ק'
לא אמרינן דיו אלא לרבנן
סשיא לכך נגראה לתוספו"
דלא שייך לומר דיו אל+ת

היכא שהקו אתא לרבורת

דבר חרש שאין כתוב כלל
כגון ההו רכיצר הרגל דבעי

למילף גזק שלם בקרן אחצר
- הניזקוהיינו דכר חרש דהא
ברשורת הרביםם קרן חצי

נוקהוא רמשלם אבל היכא

דעיקרק'ו לא אתי כי אם
לפרושי ולגלויי מילת4ס
בעלמא לא שייך לומר דיו
ובהאניחאהא רקרושיורהא
התם אין הקץ עיקר אלא
פירושא וגילויא בעלמא הוא

רבן בתירגת קאמר התכם
ראשה אוכלה גתרומ מכל

-

סג

0 %ז:ק

ו

-

י
ו
ו
])
1
ו1
0
לת
nemin‏
ו
0 ווֹזוֹ
1
ei‏ ו
ו
ו
1 אם
ו
ה
ceat de‏
ש
ודר
!
Mentum‏
| 6]
in‏ ט
ף

סה
נתוומ
כוענית
שניאת
חה
מאכיל
וו אם
ילפת מ
חוכת \
וה ה
דאמי

לונ

ש
דא
הכ י
דגו ה
מו הת
למילף /

נר
װקה\אַ

היק

לפ
תא
בהאני
הים .
רש
וֹכ; ו
א
2

-גק eſt iſta gravitas, vel levitas;‏ סננמ

. - השער"הופעיפרקם . .
מהור בבותך 'אכל אותו * cit, 160 commu-‏ תסת Pari principale‏
ואת א 3 39 ךאךןםה -ת expoſitio & illuſtr atio. quia ibi‏ &[ם
— 1 ּ היל ל Bethiræ 46 „uxorem comedere‏ 1105
בכבלל" ביתך הלכך 7* תיס .זצ .18 oblationem, è Nam.‏
אמרינן דיו אפי לרבנן וכן mendus in familia tua, comedet ilud:‏
יש לומר בפסחים פ'ק דבעי 1”1;;136?6 ף %ש*גם\?%:»יטזס%?& ו
it 40 exponendum, deſpontatam 105 הדש י‎ 0
verbis A familia tua Eomprchencd, לף ₪ קדש ר‎ 9
Ergo non addimus ſußhcit, ne ד בתרומ' והר! הוא מוס'* מססוטף‎
6 Magiſtrorum ſententia. Idem di- מעלהאחת על המלמד ולא‎

ubiauthor 006646 intendit, pollutio-
nem הו‎ ſanctiſſmis ad quartum uſque Na NuS דקרש טעמא‎
ſerpere, idque argumento פג‎ impa- ביהולא אתא ק'ו ללמד דב‎
ri, quod in Sbmene erl etiam 1 חרש שאין כתוב בו כללו‎
inquinetur. Et 6006 gradus unus ad- י‎
ditur ei quod 00666 ) 1611: 61 unde 21= ₪- + הילבך לא אמרינן דין‎
gumentum ſumitur;) nec dicitur: מקומות בגמרא נוחין בכ‎
ſußicit: idque 1060 quia ת1‎ 12800 - = . ,
mis, iſtius rationem faltem annotat י.‎ % R
Scriptura, argumentum autem ab 0. (רטך) משיבין על‎
impari מסת‎ 861;}1:[11? ut novi quid edo- אם 'ש!לחש."ב וכך המרדה‎
ceat de quo mihil ſcriptum ſit. ergo אם יש במלמד הומרא אחת‎
סות‎ non dicimus ſußicit. Multaque למר‎ . 5
1064 תו‎ Gemara 46 conciliantur. או קולא אחת ואינה בלמ‎
§. 215. Excipiunt contra argu- אפילו יש בלמר. במר!‎
doteſt. 6 autem pactoid ſieri ſo. הוס‎
let: ſi סס מו‎ quod 00066 ſit gravitas 6 שאינם במלמר סותרים‎
quædam, aut quædam levitas, eaque בכך ואיז למדין הימנו כ']‎
ס6 תו‎ quod docetur non 16 ; 68 in להקל בין להחמיר דאיכא‎

multiplex gravitas reperiatur, quæ‏ סס
כמו שיש מ אותה in docente non 6 : cb caſi aru.‏
חומרא או אותה קרלא כמו mentum ab impari oppugnant; nec‏

כןזאת ' אנ שמא אותה -46 28 6שו quidquam diſcunt‏ ססתו .

חומר' עדיפא מכל שכננדה vandum, ſive adaggravandum. Nam‏
לגרוכם אותו דבר וז הו reſponderi poteſt: quemadmodum‏

X 3 riter

riter etiam hæc. vel quoque, ; 6
iſta gravitas omnem ſibi correſpon-
dentem gravitatem ſuperat, 6 illam
המס‎ efhciat- Et hæc eſt objectio
contra argumentationis initium per
totam Gemaram: ubi objicitur, Quid
huic cum illo N. quod ſic hac vel illa
parte aggravatur 2 de hoc dices, ita
16 non habere &c. Exponitur .-
והוק‎ argumentationir, q. d. id unde
probas (quod eſtipſum docens) -אס‎
ceptionem præbet. Quandoque au-
tem contra argumentationis finem
fit objectio. cujus סאת‎ eſt ſententia:
cum ita dicitur, Aliquid quod 6
vel 114 in parte grave eſt, nonne
æquum ?וס‎ ut aggravemus? &c. 6
infringitur, aliquid dari quod arguat,
illam gravitatem rem non efficere.
Summarei eſt: per totam Gemaram
nos adverſus argumentationis initium
ex 64 ipſa excipere; veluti, Quid huic
cum illo N. quod ſic hac vel illa par-
te aggravatur ? de hoc dices hac vel
illa parte non aggravari. ſed 14 tan-
tum, ſi planum ſit ac pateat illam gra-
Vitatem in ס6‎ quod docetur non in-
veniri: ſin minus, dicere poſſumus,
illam ipſam ſcil. gravitatem) argu-
mento ab impari probari (ſicuti hanc:)
. 0. illam ipſam uti hanc argumento
abimpari addiſcemus. Cæterum 40-
verſus argumentationis finem excipi-
mus vulgari exemplo; nam dicitur,
Illud N. arguit, quod rem non efficiat
iſta ejus quod docetur gravitas, cujus
efhcacia illam docere conaris: 0. di-
catur, Quandoquidem hac ratione

פירכ4ת. אעיקרצת. ררינות
בכוליה: גמרא רפריך מרז
לפלוני" שב חמור בכך
וכך תאמר בזה שאין בו וכו'
פ" עיקרא ררינא. ממקוםם

שבאת רהיינו המלמד גופיה
יש תשובה ופעמים עושרק

פירכ'אסוף. דינא פי כשאומ'
פלוני- שחמור בכך וכך אינו

פלוני יוביח שאין אותרק
חומרא גורמת דבר כללא
דמילת' בכולי גמר'אעיקרא
דדינא פרבינן מנופיה מה

לפלוני שכן חמור בכך וכך

תאמר בזרק שאינו חמור
בכך וכך ובלבר שפשום
וידוע שאין אותה הומראתע

בזה הלמד דאםם לא כן

גימא היא גופא. תיתי בק'ו

< בלומר היא עצמרה נלמור

בק'ו כמו זאת ' ואסוף רינא
פרכינן מעלמות שאומר
פלוני יוכיח שאין גורמרת1

חבר חומרי הלמד שמכחה.
- אתה בא ללמר עליו לומר
ביון שחמור בכך רין הואע
שיהא חַמור ברדבר. פלוני
יש בו אותה הומרא ואפ'וה .

aggra-

ו
etiam e9‏
iſta‏ סוו
in‏ אחות
tu‏ י
demmcreri‏
Mittatur‏
. ₪0
mart‏ ף
ום
27
וו
הולמס
pr‏ ווף60
0
lubere el‏
ו
01 ד
1 ת9ס
02 .?\}ת?
ematke ej‏
ת
Prohbetn‏
10
ו
כ;ן]וֹס”!&!&ש
itum non‏
סף
0
ל
ף -.
ל ו

תס

; שש |
; לפו .

ל

וא
גנולה
ל'
תא
י
תו
ע תש
רכ אי
ל ?
ד'ועה
י \
המר
דמילת
דא |
לל
תאמר .
נכך ג
דוע ש
וח הי
מא ח

- כלעף ו

ו
י
פל\ג" ו
ג חו

אה כ

לו ו
לחו ך
וא
'25%1*2

אין בו אותו הרין אף אתה ut in ilo‏ 61 מוטטף2 aggravatur,‏

2
0

etiam aggravaretur, nam in 110 6= אל תתמה על זה הלמר אם‎
iam iſta occurrit gravitas; 8 <10מנת‎ — —
א נתן בו זה הדי] זאף ע7 minus im ipſo 14 ratio non militar:‏
פי שחמור באותה חומר4ת docetur‏ סטף ססת סת ergo tu etiam‏

, demireris, ſi in 60 iſta ratio non 40= נפ' כל הבשר !נהלב אמו‎

mittatur; 661 illa gravitate aggrave- ההו ש ש₪ ב שם‎ e
₪< ]76 capite, Omnir caro. In [?א"וֹװלי אָלאַ בחלב אמו בחלב ג[‎
Cte matris ſuæ, mihi nihil aliud 66 פרר וההל" מנין אמררז‎
quam quod verba ſonant: itaque וּקל ודוומר ומה אמו של4א‎
, ae vacce & ovis, unde נאטחה: | עליו צהרבערק ' שמ1‎
1005 arguimento ab impari, & quid? ₪ י י‎
ſi ejus mater, quæ ab ס!ק1‎ quoad -מסס‎ 9 21enn נאטרה עמו‎
cubitum מסת‎ prohibetur, cum ורחל שנאסרו עמו בהרבעה ס6‎
, 002 „cum quibus rem ; ה‎
habere 1ס‎ interdictum, cum ipſo co- 5 בבישול וכוואמרינן א‎
qui מסת‎ permittantur, &c. Et regeri- דרינא פירכא מהיכא קצת‎
1;?83 מייתית לה מאמו מה לאמו '*1”%3!11?11838191?131”8611? ,אָ?זםךסוֹז‎
סים מו‎ Hutlum darf exceptionem. „ - = == .וב+ ש.‎
unde id adducis, id eſt, demonſtras? שבן נאסרה עליו בש כ"‎
ס‎ matre ejus: atqui Quid illis cum פירוש אעיקרצע דרינ?‎
matre ejus, quæ ita cum ס)ק1‎ mactari אתחלת הדין רקאמר מדה‎
: a argu- . י — ושל‎
mentationis מזטוסגמ1‎ : nam )1101']11!#%83? 18 15S
mater ejus, quæ ab ipſo quoad concu- —53 בבישול זהו החלרת‎
bitum brohiherur, eum וחומר ויש להקשוות מרק -60 0ס‎
וסף‎ prohlbetur. quod 616 argumen- .. +- 59
tationis 40 impari initium. Werunr - לאמו .ש;כז װנאָס רה‎
objici poteſt, Quid illis cum matre 208 לישחם ביום אחר‎
ꝗus, quæ 16 cum ס6‎ mactari prehi- וכו * ולשון רש" לשכם‎
betur eodem die dicere poteris, &c. ולהכי נהם אעיקרא דרונא‎
16 D. S. Jarchi inquit, Ideo hanc מל ל . ן ים הוא‎
ſormulam adhibuit, Contra argumen- פירכא משום רפעמ‎
2871079 initium datur execeptio, quia הרין כגון‎ NE שוהה עד‎ >

דקתני סיפא פררת ”װחו'־' -4 usque‏ 8)1"',11116111'ש11]ס3יי`10:מבסף*וֹ81 |

Sumentationis , rei immoratur. שותס:‎ *
. Qem-

.

הליכות עולם 169
שנאמרי עמו בהרבעה אינו legitur,‏ מסמת Quemadmodum ſub‏
דיו שנאסרר עמו בבישול= 1לס & Annon æquum eſt, ut vacca‏

cum quibus rem habere 1 interdi- —
Gum, cum ipſo coqui prohibeantur? — S זהג סוף הרין‎
quod adargumentationis finem per- מקשה ואומר בהמ' ממאוה‎

tinet. Et ſiobj'iciat quis & dicat, An- תוכיםח שנאסריעמו בהרבעה‎ -

mal immundum 34 redarguit, cum ולא נאפרה עמו בבישול=‎

quo סמ‎ rem habeatei interdictum; nec
Aamen cum ipſo coqui prohibetur: אף אתה אל תתמה עלל‎

itaque נוסת‎ demirari vaccam % ovem הפרה ורחל וכו'*זהופירכא‎
cunque ſunt ſimilia. At capite, Omnis ןבפךק כל" הבשר מצאו‎
caro, objectionem contra erfomsnmn⸗ פירכא אסוף דינא מגופיה‎
tionis ſnemer dda Be prehen לפי גרסת הספרים דקתני‎
derunt: ſecundum codicum lectio- .
nem, ubi legitur, מוז‎ lacte matris ſuæ, 'ן לי אלא בחלב אמו היא‎
milii tantum dicitur: eam ipſam cum עצמה בהלבה מנין אמרות‎
6 ſuo, unde habeo? Dices, argu- קװן ומה במקום שלא נאסר‎
mento ab impari. & quid? סגוף‎ loco פרי עםז פרי בשחיט' י‎

fœtus cum fœtu mactetur non 1- |‏ סת
ששוחטין שני בני פרה ביוים duos vaccæ vitu-‏ סת terdicitur (id eſt,‏

אחר נאסר פרי עם האכם eodem 016 mactent; interdicitur‏ 105
בשחיטה מקום שנאסר פרו cum matre mactetur:‏ 0005 סמ tamen‏

nonne ergo æquum eſt, ut ה - נסט‎
tus cum Fain coqui prohiberur (id עם פרי בבישול פי" גרי עם‎
eit, hœdus cum lacte) fœtus cum ma- החלב אינו דין שנאסר פרו‎

tre coqui prohibeatur nrael con- עם האם בבישול ובמטקנא‎
cluſionem objicitur: Quid hiſce cum פריך ו עם פרישכן‎

Ulis fætus cum fœtu, qui hoc mode
duo ſunt corpora? dicere poteris, שני גופין תאמר פרי עםם‎
ætum cum are unnmm eſe ccr. vn האם שהם גוף אחר‎
פוכ‎ in coquendo &c. Hthic interdh- ך‎ ,
סמװש&%‎ ?28]115 cum fœtu coquatur, וכר : והתם איסור דפרי עם‎
ar gumentationis finis eſt; & ſic -מ1‎
fringitur, Quid hiſce cum illis fœtus וקא פריך מה לפרי עם פרי‎

eum fœtu &c. Atqui miratur D. Niſ- וכ ותמה הרין ז"ל שלצת‎

: . . . 5 V 2
Rnl. m. quia in tota Gemara non ום | -ס וע‎

פרי בבישול הוא סוף דינא

וום

ופו
ullbi
ו
ו
dam
של
לנוד
08
verbo‏
moral
e
ס‎
non ſe
ו‎
mento
in eo⸗
סץ‎
--
6
in eg
של‎
ח‎
ו‎
ז‎
gravit
ת‎
ו‎
*'*?&%}
מ0‎
ולל‎
וו‎
ול‎ h

גװף&

ס]װ%&

רש
זהו סף
נקֶשה
הוכיחי
ל

ף אזי
הפרה וו
ך
מרכ |
לפ גים
איןל ו
מח ג
'ה
ג" ץ
י
אחר נאס
בלחשה|
ש נ
החלג א
י
פרץ.' מח
לנמ.
הס ע
וכ הת

mentationis ex ipſa deprompta: quod
nullibi contra argumentationis fi-
nem aliter objiciatur, quam Illud .א‎
redarguit: hoc volo, exemplo quo-
dam vulgari, quemadmodum dixi.
Verum alia iſthic eſt lectio quæ for-
mulæ illi adaptata eſt: 06 qua hic di-
cendi non eſt locus. Cæterum qui
verborum illorum fundamento im-
morari cupit, conſulat illic in Codice
12 additamenta. 4
6- 216- Aliquando 61 gravitas
תג‎ 60 quod docet, ס6 מו יגטף‎ quod 00-
cetur תסת‎ invenitur: & tamen inde
non formatur objectio ad infringen-
dam argumentationem; ſed argu-
mento ab impari iſtam inſerunt, atque
סס תו‎ abſorbent (eo modo quem ex-
onam:/adeo ut nullam efficaciam ha-
keat. Idque cum illa gravitas commu-
ni diſcurſu nititur; non vero res eſt
in lege conſignata. Id autem voca-
tur Sjectiorth incluſio. Quaſi dica-
mus, Quid vero? aliquid, quod hac
vel illa parte leve eſt, cuique quamvis
grave ſit quadam gravitate, hæc ĩpſius
gravitas nihil præitat in iſta levitate;
nihilominus grave eſt in re alia: non
ergo æquum eſt, ut hoc quod grave
eſt aggravemus? &c. nec huic ob-
erit, quod 64 gravitate grave non 6
quæ מו‎ docente reperitur: nam ſieuti

illi nihil præſtitit: nihil alteri præſta-

bit. Exemplum habemus 0. Qui 7
ubi 06 cornudiſcitur 8 dente & pede.
& quamvis objici poſſet, Quid illi cum
dente & pede, quorum 06 damnum

= השער הרביעי פחק ב

nitur exceptio adverſus ſnem argu-

נמצא בכוליה גמרא פירכא
אסוף דיננת מנופיה דלצת
פרץ בכל" דוכת4ת אסוף
דינא אלא פלוני יוכיח י פ"

מעלמ' כמ"שיויש גירס' אהר".

שם מיושבת לפי השיטרק
ואין זדה מקומה והרוצרק
לעמור על עיקרן של רברים
יעיין שם בחולין בתוספות :

(ריס ופעמים) יש
הומרגצא במלמר שאינרק
בלמר ואין עושה ממנוה
פירכ4ת לסתור הרין אך
מכניסין אותה בתוך הקו
ומכליעין אותה בו על דרך
שאפרש באופן שלא תועיל
לכלוםיוכגון שאותה חומרא
סברא בעלמא ול4ת מילת!

דכתיבא בתורה וזו נקראת.

הכנסת פירכא כגון שנאמר
ומה פלוני הקל בכך וכך
ואף עלל פי שהוגת חמור
בחומרא פלונית לא הועילה
לו חומרתו לאותה קולצת
עם כלזה חמור ברבר אחר
זה החמור אינו דין שנחמיר
עליו וכו' ולא יזיק לו מרק
שאינו חמור באותה חומרא
שבמלמר שהרי כמו של4ת
6 ג ה.

2 - הליכות עולם‎
à ]6 illaum eſt vulgare? dicere הועילה לכך לא תועיל" 1>6סק‎
מ;)}מ 6 ומטן:ןמ!ג\ס 6[118־616,60]1(;11*,1‎ ele⸗ לדבר אחר * דוגמא בפרק‎
ta men ita !6165 habet, quia reſponde- . --
גפװשװ%צ‎ Objectionem ipfam in- ביצד דיליף קר1 ל!‎
troducemus in argumentum ab im- P 99 82⁸¾ O. vN) 240
-ווגקן‎ Itaq; dicemus, Quid? dens & מר לשן ורגל שכן היזקן‎

Pes, quibus, etſi eorum damnum 61 מצוי תאמר בקרן שאין‎ -

vulgare, hæc Franita nihil præſtat, ut

eos in loco publico reos faciat, hi in- d ?היזקו מצוי אלא משום‎ :

quam rei ſunt in poſſeſſione ejus qui היא עצמה נכנים באמצע‎
damnum paſſus 61 nonne ergo . הקיו ונימנא הכי ומר שן‎
quum eſt, ut cornu quod ס6ס תו‎ pub- ש ו‎ 1
!3):0:1';\1*1”;1;61%.?&6. 1513061 006 , )5110)1' װב'ר 2 שהיזיקן מצר‎
ejus damnum vulgare מסם‎ ſit: nam ואין הומרא זו מועלת להם‎
dens & pes iſta gravitate onerantur; לחייבם בר'ה חייבין ברשות‎
nec tamen hæc ipſis quidpiam præ- חניזק קרו שחייבת בריה אינו‎
ſtat in iſta levitate quam habent: & „ * יזיק לה‎ „2 1
quia (ipſis) nihil præitat ad rem iſtam; ! וא ו'ק 7 =י‎
nec etiam proderit 44 rem aliam. Er- היזיקה מצוי דהא שן ורגל‎

המורין באותרק חומר4ת 06 go objectio nulla eſt: adeoque‏
ואפ"ה ל4 הועילה להב

215 multis 1006 dicendlum eſt. 6
quam מו‎ 169 6 invenimus gravitatem, 7 ו‎
eam in argumentum abimpariintro- שיש בהםיומתוך‎ 95
ducere non licet: ſed ex ipſa obje-
ctionem formant, quemadmodum

tationis initio formari objectionem, אחריתי הילבך אינה פירכא‎
מי‎ cxiſtunatur, qrandoquidem וכן יש לומר בכמה רובת.,‎
lex in 10 hanc confiderationem præ- *
bet, in eodem fimiliter aliam præbe- אכבל הומרא שאנו מוצאין‎
re conſiderationem. Porro quire- בתורה אין להכניסה באמצע‎
rum amplitudini inſiſtere cupit hac הקו אבלל ממנדה. עושין‎
in parte, additamenta כידוש".1.ק03‎ .—
conſulat: hic autem quod de כמו שביארת' -אא07‎ אכריב‎
וו‎ melußeone ſcripfimus & cxpoſui- בפירכא רמעיקרא דדינצת‎
mus, ſufficit. Cxterum aliquando, ת בר‎ ,
quum adverſus argumentationis -ומו‎

שנתנה בו n‏ שיבו 7 סה obicitur, Quid huic cum‏ סו
N quod‏ י \ -

שלא הועילה להך מילתא
ככ₪ מועלת נם כן למילתא expoſui in objectione, ex argumen-‏

פירכות | דמסתבר ‏ כיון

א
Agün‏
Armat‏
ו
Periat‏
ה
י
mane‏
ת
כ
[מסת
]
ג
les.‏ 0
1
1
00
א
ו
0
הפמו
7 '1/1!
ף ו
ו
1

0
E, GEe

אא
ג

לומי
לפר
ס1

הלל
לונר

ע
ותלו

ע-)

מ
היץ|
הא ע
הקו \
ור
ואין ה
סימ
ד/!'!כ/]ס

וו

הה
המר

את

לרכ (
של ך

האומו

אחרת
כן י
אל ו
בתותי
הק ץ
מרנא
ל
לתנ
&סװף.א

191 השער הרבוֹעי פרק -

N. quod ſic? &c. redit Gemara & לה נתן בו כמו כן חשיבות‎

Argamentum ab impari aliunde con-

firmat: atque ait, Aliud quoddam
arguit iſtam gravitatem hoc jus non
eſhcere: quod fimiliter aliquid re-
pPeriatur, מ1‎ quo iſta gravitas מסת‎
ſit; ſit tamen hoc ipſum jus: qua-

propter argumentum ab impari ſuo

manere loco. Quod 8 in iſto Ar-
guit, quædam ſit eminentia quæ סס ת1‎
ipſo quod nobis diſcendum erat,
non reperiatur; ex ea objectionem
formant: Quid סנו‎ cum iſto 0
arguit, quum מו‎ ee hoc vel illo modo

ſe res habeat? dicere poteris in hoc

quod nobis diſcendum erat, ita non

elle, ideoque nos nihil addiſcere. סת‎
ſi iſta emmentia in illo briort quod
docet, non reperiatur, objicitur, 1- -. ת‎
- 100 N. prius arguit rem inde non עומרי ואם יש ביוכיה וה‎
dependere. Et ubicunque Gemara

60 devenit; ſubjungit, Redit argu-
mentatio: hæc conſideratio non לוס‎
illi ſimilis, nec 114 huic: quærendum,
in quo conveniant, &c. quaſi dicat,

Dehinc per circulum redimus: apa-

96 omnes objectiones. Nam objeci-

ſti, Quid huie cum illo N. quod ſic?

&c. R. Aliquid arguit. Regeſſiſti,
Quid illi cum hoc quod arguit?quia

&c. R. Prius illud N. ar Suir nec‏ , ס

ullus rei finis erit. Igitur, i unum
ex altero non probatur (uti תו‎ initio

זה כראי זה הצר השוה וכו'כלומר.

אחר ותרוצה לעמוד —y‏
הרחב' הרבריםם בזה יעי']
בתוספורת \ פ'ק רקרושין
וכאן מה שכתכנו וביארנו
בהכנסרת. פורכ4ת מספיק
ופעמיםם בשפריך אעיקרא
רדינא מה לפלוני שכן וכו'
חוזר הגמרא ומקיים חקו
ממקוםם אחר ואומר פלוני
יוכיח שאין אותרה חומרא
גורמת הדין שכן פלוני איז
בו אותה חומרא * ויש בו
אותו הריןהילכי ק'ו במקומו

שום מעלה שאינרה בלמר.
שלנו עושין ממנרה פירכא
מה לפלוני היוכיח שכן יש

בו כך וכך תאמר בלמר.

זה שאין בו כך ולא נלמוד
דכר י ואם אותה המעלרק
לא נמצאת במלמד הראשין
אומר פּלוני הראשון יוכיח
שאין הדבר תלוי בכך ובכל
דובת4א כשיגיע הגמרגת
לידי כך * אומר וחזר הדין
לא ראי זה כראי זה ולא ראי

מעתה חורנו חלילה לכר־) הפרכות דק4 פרכת מרז לפלוני
שכן וכו'פלוני יוכיח מה לפלוני היוכיה שכן וכו'פלוני הראשון
quære-‏ , %% | |

הליכות עולם . 172

quærebamus) unum jam 6 duobus
probetur per id in סטף‎ conditionem
&c.id 616 הו‎ quo deprehendimus con-
ditionem æ qualem. 6 eſt illud, 06
conſideratio non eſt illi ſimilis; 6
412 huic: quærendum מו‎ quo con-
veniant. Quaſi dicatur, Quandoqui-
dem hæc conſideratio non 616 ut 1-
la; (nec illa זט‎ hæc.) ergo tibi quæ-
rendum eſt qaod utrique æqualiter

inſit, quodque illud jus efficiat: 6ף20‎

ex 64 ipſa conditione addiſcemus ſi-
milia omnia. Hujus exemplum ex-
ſtat cap: ,קידושיי.1‎ Conopæum nu-
ptiale acquirit: ut probatur argu-
mento ab impari, quemadmodum
argentum quod non סהצס‎ tamen
acquirit; nonne æquum eit, ut co-
nopæum quod matrimeonium perficit,
acquirat, id eſt, eo acquiratur uxor?
Obj. Quid huic cum argento, quo 4-
militer redimunt conſecrata & deci-
mas ſecundas? R. Congreſſus mari-
talis arguit, nempe rem inde non de-
pendere. Inſt. Quid גוא‎ cum con-
greſſu maritali, qui ſimiliter fratriam
acquirit? R. Argentum arguit. -ס‎
dit argumentatio. Hæc conſideratio
non eſt 14 ſimilis, nec illa huic. con-
ditio utrique communis hæc eſt, quod
in genere acquirant: quare & hic
cqairunt. itaque & סק6‎ producam,
.ס‎ Aliquando, ubi contingit סג‎ u-
num 8 duobus non probetur, author
unum 2 tribus colligit. cujus ibi et-
מנגו‎ exemplum eſt, & alibi paſſim.
Hoc intellectu facile eſt;, nec prolixa
oratione eſt opus. Quod ſi quædam

זכיח ואין לדבר סוף הילכך
אי לא אתיא הדא מחרגת
ברבעינן מעיקרצת \תיתי
השתא חרא מתרתי במרק
הצד פיי במה מצינו ברק
צד השוה והיינו לא ראיזה
כראי זה ולא ראי זה כראי
זה הצר השוה * בלומי
הואיל ולנת ראי זה בראי
זה ובו הילכך יש לך לבקש
הצר השוה בשניה' שגורם
אותו הדין ומאותו הצר
נלמוד כלהדומה לו דגומתו
פ'ק רקדושין חופה קונרק
מק" מה כסף שאינו גומר
קונה. חופה שנומרת אינו
רין שתקנהימה לבסף שכן
פורין בו הקרשות ומעשר
שני ביאת תיכיח בלומר
שאין הרבר תלוי בכך מה
לביאה שכן קונה ביבמרק
כסף יוכיח וחזר הדין ל4
ראי זה כראי זה ולאת ראו
זה בראיזההצרהשוה שבהו

- שקונין בעלמא וקונין באן

אף אמ אכביב וכו' ולפעמים
בי לא אתיא חדא מתרתי
:מייתי חדא מתלת ודוגמתו
התם נמי ובבכל דובתות !

,3]10!68 ־

eminen
herurn
ת‎
ש‎
%
dus 7

. 6

1 גז
Amüne‏
ה
ה
ה
er‏ ווד
שאל
600

ו י
ף 0
Wumtam‏
א"
וס ז₪
guid Ee⸗
ה‎
1
contend
ם‎
?
הול‎
ט\\ץװ%װ‎
Per 6
סשל‎
%ל\נש‎
Ebin
ו
ול
5

ונתו
א לא
גרבלו
השתא
הד כ
ע הו
כואי וו
זה ת
הול ו
זה וכ
הלו ו
את 7
נמ.
מ
מק' מו
קהו
ר שז
לרן נ
ש מץ
שאין ה
לביאה ז
גבםן; 0
דא וה
קא

שוו

ץ וי.
לאא
י ח
ח נ

;

7 השער הרביעי פרק ב
\וקל להב־'ז הוא ואין צורך -6' ambobu;‏ מז eminentia æqualiter‏
בְאריכות ' ואם נמצארן % quod docetur non‏ וס periatur, quæ‏
ל inſit; inde objectionem formant, ut‏
שום מעלה שוה בשג'בט deſtruant illud, 72 Juo conditionem‏
שאינה בלמר עושין ממנה &c. ac ſi diceres, unum quod 6 duo-‏
פירכא לסתור במרת הצר bus eruitur. Qucmadmodum paf-‏
י ט . ſim dicitur, Quid huic cum illo æ-‏
במ;־&חךא מתרתי כדקאמר quali qued ipſis commune? quum‏
בכו רוכתא מה להצר" 86 ;46 hoc vel illud‏ 1ק1 ſtmiliter in‏
השוה שבהן שכן יש בהן hac‏ פות1 dicere poſſes non eſſe‏ ססם
in parte æquale. Nec ullibi impug- .- ,‏
כן וכ;: תאמר בזה natur illud, In 0 conditionem &c. AR‏
שוה להש בכך ובכל æquali conditione quæ ambo-‏ אס niſi‏
דוכתא לא פריך על מרה bus competit: uti dictum. t non‏
הצד אלגת מצר \ שורק conjungendo gravitates, aut levitates‏
שבשניהם במ'ש אבל ל4ת -מ1 ſint: ut‏ מסם ſimiles‏ 661 ; 10165

6 זגת‎ objectio, quod מו‎ ipſis ſit con-
ditio quædam gravis, aut levis. Ve- לחכר החומרות אוהקולות‎

הראשונורת ואף עלד פי -ס מ}גיוֹ.}־נ?טכ\ז'־}נ)וֹף &שכ\%גוֹסס?}־מס?זשומבץז
cis eontingit, ut illo modo objiciatur: י‎ .
ut סאקגס‎ , Hæ puellæ, & ſimilibus. ] 3 ש%בם וה‎
ubi dicitur, Quum 46 5ק1‎ inſit ali- שיש בהן צר המור או צד.‎
quid grave; מוטה7)‎ 06 ipſis inſit 4- קלי ובמקומורת מיוחריכם‎
quid leue. Et מנגן‎ olim 64 06 re con- דפריך הכי כגון בפרק אלן‎
tenderunt antiquiores: quin etiam = ן וק‎
recentiores non deſtiterunt 06 34 נערות וכיוצא בו דקאמר‎
contendere. Quod illic 6104 con- שבן יש בהן צר חמור שכן‎
cluſionem profertur, 40 יש בהן צר קל וכבר נתהכטן 177, פזס‎
pecunia & verbera occurrunt; Ki ſolve- ;
rit pecuniam, nullo modo vapulat. Ubi בו הראשוניםם גכז כן‎
argumentationem terminat author האחרוניםם לצ \ פרו‎
1 Quxrendum quod com. מלהתחבט בו דקאמר התם‎
mune eſt vitianti proximu teſti
cujus capacitati contradicit r. Atque במיםקנא גבי בל" היכות‎
דאיכא ממון ומלקות ממונא‎

objicitur, Quid huic cum ס111‎ æqua-

li, quod iſtis commune eſt: quum משלם לא לקי גמר‎
ſmiliter in 115 ſit grave quid ? ſc. לעיל‎ *
gravitates priores: quum ב מ0‎ -
. L 4 , סנש‎ %-

134 D9 e

vitiantem 44 quinque teneri:; & te-
ſtes quorum capacitati contradicitur
non egere obteſtatione præcedenti.
ſicuti explica at D. S. [. 1- m. 11110 ſimi-
16 occurrit: Quia ſic קו‎ aliguid leve
ineſt. Et omnes mirantur: nam
aggrediaris gravitates conjungere,
nec quæramus מו‎ quo conveniunt,
ſi hoc inquam nat. jam irritum feciſti
omne Quærendum in quo conveniant,
quod in Gemara reperitur: nec vitam
feciſti reliquam ulli In quo &c. quia
nullum In quo &c. habes, ubi מ1‎ am-
bobus non reperiantur diverſæ gra-
vitates & levitates. Propter hanc
difficultatem quidam 86 ait: illic ita
objici, quod iſta ratione in illis ſit gra-
6ש‎ quid admodum ג‎ cæteris diver-
ſum, cui in tota rerum natura non de-
tur ſimile. quia vitians quinque per-

ſolvit, atque valde ab aliis damnum

inferentibus differt, qui nonniſi illa-

tum damnum præſtant; ſimiliter et-

teſtes quorum capacitati contra-‏ מוב3
dicitur, quia correptione præceden-‏
reliquis differunt.‏ ג non egent,‏ ם

Verum hanc ſolu tionem jam olim

omnino depulerunt קירושי מו‎ ubi

objectionis formulam ſimiliter diſpo-

nere conatur, ac in reliquis omnibus

locis. Sic inquit: in 115 grave quid
reperiri, quod æquale ſit in teſtibus
- מוטוסטף‎ capacitati contradicitur, &
in 60 qui proximum ſuum vulnere
&c. vitiat. quæ eſt quinque rerum
gravitas, quæ etiam teſtibus com-
petit quorum capacitati contradiei-

לה במת הצר של חובל<
בחבירו ועד זומם ופריך מה

להצר השוה שבהן שכן יש.

החמור . פירו/
- הראשונורת
שאמרו דחובל חייב בחמשה
רברים6 וערים זוממין אין

בהב) ‏ צד:

צריכין התראה וכדפרש"י

ז'ל וכיוצא בו התס שכן יש
בהן צר קל ופליאה דער]
הבלל דאם בארת לחבר

| החומרות ולאת בעינן צר

שוה א'כ בטלת בל מוק
הצר השוה שבנמרא ול4ת

הנהחז חיי לכל מה חצד.
שאין לך מרה חצד שאין

בשניהם חומרות או קולות
חולקות' ומתוך הרחל יש
מי שאומר רהתם הכי פריך
שב יש בהבם צד חמור

משונה מאד שאיו כיוצא בו

videas. Cæterum nonnemo Hm — 1 —2* Sovn

חמשה הברים ומשונה מאד
משאר מזיקין שאין משלמין
אלוא נזק ועדוםם זוממי!

נמי שאיו צריכין התרארז

משונים) משאר וכבר מחו
לה להאי פירוקא אמוח+ת

";בקוּךןשון עיין עםוּ ויש מי

1\11' /

החומרותת -

ש

; ש
ו
ת
ſunt;
tenentr
ך‎
in 0
0
ו‎
nem ſt
הולס‎
י‎
הפד‎
0, ₪
ומו'‎
1

00 on
וס‎
Dugnam
04 א‎
00 æ
ך\פי\&ס\\‎
7
א*‎
?0]}3] 4
mun! &
Tenän
0
זװ\מ\סג(מט
ס%
8} ג\\\ת%מ
נל
-
י;ן 210;16;;1

..

לה נמ
נחנ'רי
וו
נחם
החומ
מו
ונוים
יכ
'ל וכיוו
נון ר
הה !
הומו
שה א
הר ה
החח|
א
נעיתם
לק
מ שם
נ יש
מהו
נעולם

חמשהו

מר מ
י
מטים
וה לחאי
קר
0

₪₪ השער הרביעי פרק ב

mur: quum 610608 contra aliquem שנרחק לק?יס השיט'דפריך‎

teſtati ſunt, qui proximum ſuum - כמו בכל דוכתא והיק שוש‎ |

tiaſſet, & idonei non 610 deprehenii —.1.
ןבו;'םיצר חמןך שןרפ ב ſunt . qui illas quinque res ſolvere N‏
2 1 כמו בחובל" בהב ל\ etiam ſecundum‏ ססה 890 tenentur.‏
והיינו חומרא דה' רבריכמ) qradrat. nam‏ מסת phraſeos rationem‏
דשייכא נמי בעדים זוממין confeſſo eſt, grave quid hujusmo-‏ מ1
ל -הש ע ש habere ſigniſicationem. Nec‏ מסת di‏
רכגון שה עירו על א etiam poſſibile eſt hujusmodi ſolutio- 22re‏
בחבירו והוזמו דמשלמיםם nem ſtabilire 4151065 , ubi ſimiliter‏
ה' דברים גם זה איננו שוה , objicitur. Sunt & aliæ difficultates‏
מצר הלשון דוראי צד חומר מסת ;??&בװףנ 40 ubi Anod conrenlar‏
, . 7 =סת 6116 Prolixus‏ 1 106066 : 1607611
10 , ubi ſermonem contrahendum 2 — לא מ:;שמע ו‎
autumant; donec 116 veniat, qui ju- במקימךת אהרים‎
ſtitiam ſive veritatem docebit. דפריך יא '. עול * יש‎
₪ דוחקים אחריםם ולא ראיתי -ש ש 4וס 5 ו‎
ſ. 217. Keceptum apud nos eſt

quod omne Quæ 0 (ſive in W 7 דבר מוסכם ולזה איני‎

להאריך במקו םם \ שאמרו -קס conditionem &) ex ipſius materia‏

לקצר ער יבא ויורה צרק : podit,‏ ולס pugnamus. 14 60 , Si‏

(ריו) נקטינ ַ רכל מה 15;1;;) מ?ז}:) ;;1: ?1;9311&1% :&3;;13411\4%
הצר מנופיה פרכינן פ' אם ipſis occurrat? dice-‏ מו vel illud‏ ססם

re 06 hoc poteris, iſtis non eſſe * ua⸗ ישלהשיבבמה להצר השוה‎

שבהן שכך וכך יש בהםם 99 ₪4 inquam‏ 2 י סשיו יאפ
-ו י- | com-‏ סע 3 Poſſit; objicimus: virum‏

muni & externa (veluti, Iilud argut: ! האמר בזרק שלא הש‎

להם במרה זו הא פרכ'נן quemadmodum ſcripſi, quum unum‏

אבלל מעלמ4ת. כגון פלוני. נסת altero uno eliciur)‏ צס &סם?ןג
L‏ - מו ebj'cimus. Exemplum exſtat capi-‏
יוביח „ verba, Car- Nono‏ ג 40 te, Omnir caro,‏
בחרא מחדא אפרכי דוגמ. nem 11 lacte, 48 prohibendum ejus‏
פרק כל הבשר גבי בשר ubi dicit author, Proma-‏ : ממטעסה?
בחלב לאוסרו בהנאירקאמר. -64 0 76 פס ( ומסגלסית nat (ſive‏
0 ל . ., pa-‏ מז סזמס6 ת16 . סהסטקסעק.4, 70007
ותיתי במה הצר מערלרה. ס%ש con‏ ת סמי מול ſchate.‏
| * ראיתי | conſiſtt,‏ ספ in‏ ו quæ ipfis‏ סל

6 - * הליכות עולם‎
ut interdida quoad eſum, interdicta וחמץ בפסח מההצר השוה‎
ſint 020 lucrum; ſimiliter ego שבהן ראסורין באכילרק‎
sarnem in lacte, quæ Interdiche 6 אםן־רין בהנאה אף אני אביא‎
quoad eſum, proferam, , 6 etiam .
quoad lucrum interdictam. Exci- 372 ennn. 2
אק‎ M. Aſis, Nequaquam: quia obi- ת אפור כה‎
רב אשי משוםם) דאיכנת‎

ci poteſt, morticinum illud refellere, %
ſiquidem prohibitum quoad eſum, למיפר נבלה תוכיח שאסור‎
licitum 616 quoad lucrum. Verum הדאנהב באכילה ומותררת‎
regerit D. Mardochæus ex authorita-
66 Reſch lakiſch, Omne 4 conditio ואמיליה רבי מררכימשמיה‎
פטתקו צס‎ materia propria oppugna- דריש לקיש כל מה הצר‎
mus atà 06 6 communinon מגופיה פרכינן מעלמא לא‎
impugnamus: : 8 expoſitum tuit. : פרכינן כמו שנתבאר‎
6. 218. Præterea apud nos re- (ריח) עוד נקיטינן רכל‎

ceptum eſt 68 ubicunque unum
aliquod ex altero deducitur:, levitatem הדא מהדא קולא וחומרא‎

פרכינן כל דהו לא פרכינן vel gravitatem opponamus; quidvis‏
וחומרא רבר -ק* objiciamus.‏ מסם indiferenter‏
התסמומת6 ſit‏ 1 165, 161625
catur 161625 מ1 65ע,‎ qua 16 e 2 קולא‎ 0 veiN

levitatis, vel eminentia gravitatis. ;
enim ſi nos levitatem quandam 4- מעלת חומרא שאם אנו‎

למדין קולא יש לך להשיב ſcamus 46 concludamus; objiici-‏

לא אם אמרת בזה שכן יש Nequa-‏ ו 06068 - endo regerere‏

quam, ſi 06 0 01025 , מ1‎ quo ;
7 eſt conditio levitatis, 06 hoc בו צד קולא תאמר בזהוכו' -ו‎

ואם אנו למךוו חומרא צריך cere poteris &c. Et ſi gravitatem‏
אתה להשיב לא אם אמרה concludamus; objiciendo regerere‏

debes, Nequaquam, ſi de iſto dicas
in quo etiam eſt conditio quædam בזה שכן יש בו צר חמור‎

אבל דבר כל דהו שנמצגצת cavis &c. Sed quodvis indifferen-‏
במלמר ואינו בלמד והוא (ſive præmiſſis)‏ 96 ו ter quod‏
לא קל ולא חמור לא חשוב diſcente (ſive‏ מו װ}מסת&,'צוֹמנמסקס'נ

concluſione,) neque 06 leve quid vel
rave; תסת‎ cenſetur objectionem פירכא גבי חרא מחרא בין‎

5 : .
fuppeditare, ubi unum aliquod ex אםם היה הדיז בנוי על קו‎
סחה‎ deducitur: ſive argumentatio „ο או על מה מצינו אבל=‎
nitatur argumento ab impari, ſive arg. -

ו
contra‏
guocri‏
Mus: 1‏
d‏ ס
niunt,‏
6
ו
מגוף
0
&)&װף
מוס
00
סף
'][6%517
7 א
ת
0
ו
ת
ו
5!;)[\16
את
י
ו
Ar cuj‏
5
111]104]
4 .
0
ת
ו
ת
אא
!1316\1
0 10
Wun‏
ו

ותמץ כ
ש
אסורין כ
נ?ו נח
שיהא א
ר סי
למיר ג
גוגילה ‏
ואגילהו
דש לק
מוח ם
נניון נ
(רית)
חר מח
נ כו

.| להע ל

שש מו נ
לת ח
ק
N‏ ת

| לודקס

אם אנו

את לד/שן

ו \ השער הרביעי פרק ב

quemadmodum invenimus. Verum
contra unum 6 duobus deductum,

quodvis etiam indifferenter objici-
mus: nam ſi regeri poſſit aliquid, 1

quo 00068 ג‎ (argumenta) conve-
niunt, diſcens vero 115 æquale non

eſt; quamvis iſtud nec leve, nec

Frave 6 18 objicimus: eriam ante-

gquam redintegretur Fumentari

necdum pervenerimus ad conditionem

zqualem. Quemadmodum, ubi ob-
jecimus contra concluſionem, Quid
huic cum illo, quod 16 ? 7
que illam juvimus & confirmavimus
exemplo quodam, & diximus, IIIud

N. ar guit: ſi tum ad objiciendum pro-

grediamur, nec ad manus ſit obje-
Gtio levitatis vel gravitatis, זט‎ regera-
mus, Quid סוטת‎ cum illo exginplo
quod tale eſt? &c. ſed 24 manus ſit re-

ſponſio alicujus quodcunque iſtud
ſit, quod ſcil. duobus docentibus (ar-

gumentis) æqualiter competat, , 8

objiciunt; quamvis ad illud 0

ualis &c. nondum pervenerimus.

At cum concluſio 8 tribus deducta

eſt, ſi argumentatio redierit, & con-

dluſio emanaverit אס‎ illo, Quæ condi-

zio; quodvis indifferenter objicimus
adverſus conditionem ægualem: & 01
cimus- Quid concluſioni cum con-

ditione illa æquali quæ tribus ineſt?

nam ס0‎ in hoc pacto 16 05 habet;
at dicere poteris de hac, &c. Sed u-
bicunque argumentatio non rediit,

nec quodvis indifferenter objicimus;

Verum régerimus levitatem vel gra- היוכית שהבאנן ואמרנו‎

חדא מתרתי אפילו כלדהו

פרכינן שאנם יש להשיב
שום דבר שהמלמדים שוים
בו והלמד אינו שוה להבס

אף על פי שאינו לא 5 —

ול המור פרכינן ואפילו
קורבם שהזר הרין ולות
באנו עדיין להצד השווק
כגון שהשבנו על הלמר מה
לפלוני שכן ואה"כ סייענוהו
וקיימנוהו ברבר א' ואמרנו
פלוני יוכיח אם באנו אז
להשים ולס הירה בירינו
השוברת. קול4ת וחומרצת
שנשיב מה ליוביח שבן כו'
והיה בירינו תשובת . כלל
רהו השוה בב' המלמר'ן

משיבין אותרה ואף על פי

שלא באנו להצר השורה.
אבל חדא מתלרז אי הדר.
דינא ואתי במה הד פרכינן.

כל רהו על מה הצרונאמר
מה להצר השוה בשלשתן
שכן כך יש בהם תאמר בזה
וכו אבל כל מה דלא הדר

דינא לא פרכינן כל דהו.
אלא תשוכת קולא וחומרא.

פירוש כגון שהשבנו p‏ —

emphi‏ י0

הליכות עולם . 7
מה לפלוני שכן כך וכך בו' empli gratia, ubi regeſſimus contr⸗‏

ושוב םייענוהו במקום אחר & Aguit quod produxeramus,‏ בטות

N. Ar-‏ ס11 huic cum‏ 0וטל0, 5טממואום
ואמרנו פלוני יוביח (ב*2 modo ſe‏ סוו nam etlam hoc vel‏ לת

res habet &c. iterumque illud 1- ג'כ להשיב על זה הג אכם‎
tuminavimus aliunde, ac :טמעאוס‎ ,11- Ro י בידינו תשובת‎
100 N. arguit, atque denuò progre- וחומר:ם שכן חמור בכך‎

dimur 44 obj'iciendum contra tertium
iſtud ſi tum תו‎ manibus noſtris ha- וכר פרבינן אבל תשוברת‎

beamus ob ectionem gravitatis vel כלרהוא ואפ' שויא בכולהו‎
levitatis, quod aliquid ita hoc vel 1- כלומר בני המלמריםם לצ‎

lo modo grave ſit, eam objicimus. - פרבינן רוגמ4ת דפרק‎
860 objectionem cujusvis absque diſf- ו‎
crimine, etſi æqualiter competat הבשר גכי בשר בהלב 7 \ -ם‎

mnibus q. d. tribus 1115 docentibus 8- ומה ערלח. שלא געברדה‎

ve argumentis; non objicimus. Ex- בה עביררה אסורה בהנאה‎ <

emplum exſtat cap. Omnis caro, ad
verba, Caro in lacte. Utuntur argu- בשר בחלב שנעברה ברק‎

עביררק אינו דין שאבור -טקאזק ? הומף mento ab iinpari: Et‏

בהנאה מה לערלה שבן לא וסס מסת 5טסוטף tium arborum in‏

mittitur culpa, interdictum eſt quoad

י
היתה לה שערת הבושר 61 מוטטוף26 lucrum: nonne ergo‏

ut caro in lacte cocta, in qua com- תָאמר בבשר בהלב שהיתה‎
mittitur culpa, prohibita ſit quoad לו שעת הכושר חמץ בפפח -ט!‎

quum | :‏ -
ענוש בררת בלאי הכרבם 6 0166766 ? 0201 frui‏ סטף tempus‏

. וכיהו שאין ענושין. כררן tempus‏ הק1 , 6004 carne in lacte‏

competere quo frui conceſſum 1 ה‎
םבשמסמעס?ק.&מנ‎ paſchatis prius il- ופכוף‎ KRa ואסורין‎

lud arguit five defendit. Obj. 8 הפוניא מקשה וליערבינהו‎ <

Ali cum fermento paſchatis? nam ita מהלבולהו שכןגדולי קרקע‎
peccans mulctatur exterminio. Inſt. פיי לבולהן ש-‎
Heterogenea סמוץ‎ 100 defendunt: והמ‎ n95 ל‎
mam ethi propter iſta homines וכלאיםם * ואל רב מרדב' מסה‎
mulctentur exterminio; tamen quoad לרב אשיהביאמרינן משמיה‎
Iucrum prohibita ſunt. Et fub nnem רריש ל יש חר‎
diſcurſus objicitur. Arqui conjun- פח‎ 3 .

ו
01
nalcent‏
ה
לו
ו&וֹ%&ש
אזמסם
סוצס
| ותפוז
ter 100‏
dudbus‏
הו
0
1ח
י
ler‏ >
qu‏ ש
%
ſtrorum‏
הו
א
;װףמ'! 15\'[
י
חום
Ut el cen.‏
\\ ת
ז וש&)
| 9112]18}
ad‏ 16
ם
ה
. רצ}?ג\ז
מ
0
modo‏
ל
61`)י1] א
7

ה לל
ושנל
ואמנו
' לת
יש ניר
\ח\ומרא
נו פו
ללרחוא
לונר נ
נונינן ר
הבער (
ומה ער
ב /קל
נר ב
עיוה
ברנאה (
התת (
תאמר כ
\ ת
ח מה
עװש כ
וח (
אקרין
סנא
לול
7
: וכלא'ם.
לרגאָ! 1

השער הרביעי פרק ב

;36 quis 1174 : quid quæſtioni cum iſtis
omnibus? ita enim omnia ſunt terra
naſcentia. Iſtir omnibur, id eſt iſti præ-
putio, fermento & heterogeneis vi-
neæx? Sed M. Mardochæus reſpondet
Magiſtro Aſi: 164 pronunciamus au-
thoritate Reſch lakiſchi, Contra unum
ex uno concluſum levitatem & gravi-
tatem objicimus; quidvis indifferen-
ter תסם‎ objicimus: contra unum ₪
duobus concluſum objicimus etiam
quidvis: contra unum 6 tribus con-
cluſum, ſi redierit primum argumen-
tum etiam quodvis objicimus, 11 argu-
mentum ſive argumentatio non redi-
Erit, levitatem & gravitatem objici-
mus, quodvis non obſicimus. 6
eſt lectio D. S. J. & Doctorum no-
ſtrorum Gallorum l. m. Expoſitio hu-
jus dicti, Contra unum 8 duobus con-
cluſum quidvis etiam objicimus: hu-
jus inquam expoſitio talis eſt. Exempli
gratia, cum objicimus, Quid huic
cum præputio: quia ſic non compe-
tit ei tempus סטף‎ frui datur? &c. &
prius illud ſtatuminavimus alio quo-
dam, ubi dicebamus, Fermentum -
ſchatis prius 11180 arguit: quum de-
inde ad objiciendum progredimur,
Quid nobis cum fermento? .4 ad ma-
nus non ſit objectio levitatis vel gravi-
tatis, ut regeramus, quod ſic extermi-
nium &c. ſed in manibus habeamus
objectionem 2105 quodcunque ſit,
modo duobus docentibus inſit, ſcil.
eræputio & fermento, iſtud objicia-
mus licet, etiamſi nondum perveneri-
mus 40 illud Aequalis conditio. Verum

179
קולא וחומר' פרכינן. כלל
רהו לא פרכי" חדא מתרת
פרכי' אם" כל דהו ' חראפ
מתלת אי הרר דינא פרכי
אפי בל רהו ואי לת הרר
דינא קולא וחומרא פרכי
כ דהו ל4ס פרכינן כך
נירסרת | רשיי | ורבותינו
הצרפתיםם דל והפי" חראת
מתרתי אפילו כל דהו פי
כנון שהשבנו מה לערלדה
שכן לא חיתרה לה שער]
הכושר וכו' ופייענוהו מדבר
אחר שאמרנו חמץ בפסח
יוכיח וכשבאנו אז להשיב
מרה לחמץ אם לא הירה
בידינותשובת קולא וחומרא
שנשיב שכן כררז והירק
בידינו תשוברת כל" רהו
השורה בשנים) המלמרין
פ" בערלרה וחמץ היינו
משיבין אותה ואע'פי שלא
באנו להצר השורה אבלל
חר מתלרז ‏ פי כנגון זו
שאמרנו כלא. יוכיחו דהוו
להו ג' מלמרי ערלה וחמץ
וכלאזם אםס הירה בירינו
תשוברת קולות וחומרצע
להשיב על הכלאיכם כמו
Z. 2 cum

- 6 הכלכות קולם - 180

cum unum 2 tribus concluſum 616 1-
cuti in ס6‎ quum diceremus, heteroge-
nea vineæ ilud defendunt, ubi erant
tria docentia, præputium, fermen-
tum, & heterogenea) ſi m promptu
fuerit regerere levitatem vel gravita-
tem, ut objiciamus contra heteroge-
nea (exempli gratia, Quid nobis cum
heterogeneis? nam 10 hæc vel 1114 ra-
tio מו‎ 15 reperitur) 164 ut neceſſaria 6
argumentationis redintegratio, dica-
turque, Præputium arguit &c. adeo-
que concluſio emanet per illud 2
conditio, &tribus illis: ſi progrediamur
ad objiciendum contra illud conditionis
60278 ; סס‎ caſu quodvis objicimus.
Sed quamdiu argumentatio non re-
diit, non quiduis objicimus: ita ut -לס‎
jiciamus, Quid nobis cum heteroge-
neis: quæ etiam ſunt 5 terra naſcen-

מסי הת הו דש הר ום - '. tia? quamvis hoc tribus iſtis commu-‏
ומקמי הכי לא פרבינן * ſit. Porro hic 616 conſiderandi 10- N‏ סת
קולא וחומרגת ולבאוררק.

אדרבנת איפכא מסתברנת

cus, quæ ſit ratio, ut contra unum 6
duobus concluſum quidvis objicia-
mus, etiam antequam redeat argu-
mentum primum: contra unum סנס‎
tribus concluſum non quidvis ob-
jiciamus, niſi poſt redintegratum pri-
mumargumentum, & antequam re-
dintegretur non objiciamus, niſi levi-
tatem & gravitatem: nam prima fron-
te è& diverſo potius contrarium judica-
retur. Mihi autem videtur pro exi-
gua mea ſcientia, rei rationem talem
eſſe: quod quamdiu non reſumitur
argumentum, omne illud Arguet quod
producimus faeiat 1 confirmandum
& juvandum argumentum ab impari,

מה לכלאיםם שבז כך וכך
בהםםזדליצמריך חורת הרין
לומ' ערלה תוכיה וכו' וייתי
במה הצר משלשתן ובאנו
להשיב עלל מה הצר או
פרכינן כל רהו אבל 2 —
כמה דלא הרר דונא לצת
פרכינן כל רהו כנון שנשיב
מה לכלאיםם שכן . גידולי

| קרקע ואף על גב דשוינת

לשלשתו : ויש באן מקובס
עיון מה טעםם חרא מתרתי

פרכינן בלל דהו ואפילו .

מתלרת לא פרבינן 2—
דהו אלא בְתר דהרר דינא

ונראה בעיני לפיקוצר דעתי

טעם הדבר בן דכלל מדק

דלא הדר דינא כל היוכיח

שאנו מביאין, הוא לקיוכ

זלסייע הקיו שבתחלת הרין
הילכך אחר: שהק'ו צריך

. סעד לתומכו ול4ת יובל"
לעמוד מצר עצמו שתי

ראיות עדיפי מראיה אחרת
'ייתר חזקיהיה בשני יוכיחים
0 ,

ת
ה
1
teſt 4‏
ment‏
ו
ו
ו
סס
-
0

..

ת
0
חו
א

מזוות

.

00
אָבסן}
1
י
ך
*
4
fumpr‏
ת
4 ו
וד
)[101&

ו .

וס

: '\7&80

8]1־31
סת
י

מ וכ
נהסרי

₪ לשל

נמה ה
להשיב
פינון ‏
כמה דל
רכען כ
מם לנל
קר ץ
לעלעתן
לומ (
נ'ידכ'נ/ 1
מקמי ך
מתלד \
דו אלא
הנ
קלא וחו
אוונא \

ל וד

לא הח
שני מכ
???\סיי?\*חןן

e‏ ע

לעמװ' 0
לת ע

ע
8
7

quod occurrit argumentationis ini-
.סם‎ Ergo poſtquam argumentum
ס4‎ impari eget fulero ad ipſum ſtabi-

liendum, nec per ſe ipſum ſtare po-
teſt; argumenta duo præſtant argu-

mento uno, & majus robur erit in
duobus Arguet, quam in סתט‎ -

Itaque hac de cauſa diximus, nos ad-
verſus unum ₪ tribus concluſum non

objicere objectionem quamvis, ante-
quam pervenerimus ad illud Quæ con-

ditio: quia argumentum ג‎ impari,
uod ar gumentationis initio occur-
. ] :

rit, magis argumentis confirmatum
eſt, quam cum unum 6 duobus con-

cluditur; ubi nonniſi unius rei ar-

gum. habes. (nam prius è duobus eſt

id quod ſtabilitur.) Ergo quum u-
objectionem objicimus; etiam ante il- שהו כרנו ומשבש אותוה‎
lud Quæ conditio: Et D. S. J. inquit:
סת‎ argumentandi modos nobis ט‎ Sina
fuiſſe traditos. Verum nonnemo le-
Gionem hanc cujus meminimus im-
pugnat, eam que perturbat & hoc mo-

num duobus concluditur, quamvis

do legit: Contra unum 6 duobus,
aut unum 8 tribus concluſum, ſi re-
ſumpta fuerit argumentatio, 86 illud
ipſum probatum fuerit per conditio-
nem æqualem, objicimus quidvis; ſin
minus, non. Et ſecundum hanc ie-

Ctionem nulla eſt differentia inter u-
num 8 duobus, & unumè tribus con-

cluſum: quia מו‎ nullo iſtorum quid-

vis obicimus, niſi poſt reſumptam

argumentationem; ante repetitio-
nem verò in nullo objicimus, גוות‎ le-
vitatem & gravitatem, Sed prior

ג וה õ‏ פרק 5

מיוכיתח אחד ומטעם זרק
אמרנו דהרא מתלת ל+ת
פרכינן פרכא כל" רהואת
קורםם שבאנו למרה הצר
|משוםם+ שהק'ו שבתחלרת
הרין חזק הראיותת יותר
מחרא מתרתי שאין לף
אלות ראירת דבר אחר

מהרתיה פירכא כל;ךהךא
ואפילו. קורםם מר הצד.
ירש"י אומר כך המרות
שהקשרה y‏ — גירסנת . זו

וגורס הכי חדאת מתרתי

או חרא מתלת אי הרר דינא
ואתיא. במרה הצ פרכינן
כל דהוא ואי לא לא ולפי
גירסות. זו אין חילוק ביז

הדא מתרתי לחדא מתלת.

דכולהו ל4 פרכינן כל
דהו אלא אחר הזרת הרין'
וקודם לכן בכל ענין לת
פרכינן אלא קולא וחומרא
וגירסות הראשונרה עיקר
ומה. שהקשו.. עלה מתורץ
| בתיס איןזה מקומו' \

17 z .-

הליכות עולם 182

lectio præſtat: & 0800 adverſus eam
objecerunt, in additamentis ſolutum
eſt: hic ipſi non eſt locus.
6. 219. Quandoque datur ob-
jectio, nec æſtimatur, סת‎ quidem ob-
ס1660‎ qua quidvis objicitur: adeoque
inde argumentum non infringitur.
Ut initio Babæ mediæ: Quid illi cum
conditione æquali, quæ in ipſis eit:
quum etiam non ſit iſtud in lege de
nefanda machinatione? ecce nulla
pugna eſt. Lex 06 nefanda machi-
natione non infringit: ſenſus eſt, non
cenſetur objectionem ſuppeditare, ne
quidem qua quidvis ob'icitur. Hu-
jusmodi quid etiam exſtat initio Babæ
primæ, ſimiliterque multis locis. In-
venimus etiam objici objectionem;
quamvis non quadret: זט‎ cap. Qui
vulnere Gc. vitiat. Quid illi cum
muliere? quia etiam non eſt obnoxia
circumciſioni. Sic ſimilia omnia.
6. 220. Aliquando quum objici-
tur contra argumentationis initium,
mutant argumentum ab impari per
Ubicunque: nec ipſiſſimum exprimi-
mus docens (ſive argumentum,) 6
diſcens ſive concluſionem: atque de-
inde non quadrat amplius objectio
iſta. Et hoc eſt argumentum ab im-
pari, quod paſſim in Gemara locorum
dicitur: quia ita formatur, Quemadmo-
dum ubicunque (ſive in quovis 1000,(
aut ſimiliter. Sicutiillud cap. 1. .חולין‎
Vas teſtaceum contaminare parte
exteriori, confirmatur argumento סג‎
impari: Quid? quæcunque vaſa non
זתגתותוגזתס6‎ interno aere, contami-

(רים) ופעמיםם יש
פירכא ולא חשיבה אפילו
כל דהוא ולא פריך מינרק
בריש מציעפת מר להצר
השורה שבהן שכן אינו
בתורת הזמה הא לאקשיא
תורחז הזמה לא פריך פי
לא השיכא לירה פירכנת
ואפילו כל" דהו א'נ בריש
קמא וכן בכמרה רוכתי
ואשכחן רפריך פירכא ואף
עלל נב דלא שייכא בפרק
החובלמה לאשה שכן איגה

במילה וכן כל כיוצא בזה *

(רכ) פעמיםם בשיש
פירכגת אעיקרא דדינא
משנין הק"ו למקומו!י ולא
גייחד לא המלמר ולאהלמר
עצמוותו לא שייכא חך
פירכא וזהו ק"י של מקומות
בכוליה גמרא שאומר מר
במקום או כיוצא בזה כ'

| הארפרקקמא דחולין ויהא
כלי חרס מטמא מגבו מק'ו

מה כלהכלים שאין מטמאין
מאוירן מטמאין מנבן כלי
חרס שמטמא מאוירו אינו
דין שמטמא מגבו וכו'ואיכא
למפרך מה לבל* הכליםם

nant

nant
1
ה‎
terior
teſt,
1 n
princ
ſtacec
Prine
ment
ו‎
סל‎
וסז‎
הו‎
הת‎
ה‎
Contan
10
ל‎
0
ף‎
1 0
ול‎
סול‎
מ‎ 0
61 dar
וֹװװ]יוֹש‎
ו‎
שףסשף‎
70
0
ו‎
10
סח3‎
000 ו‎
ט‎ 6
1
ה‎

ו'
ג'וכא
ל דו
נויש
חטור
נתורת
חורת
לו ה'
ואגילל
קטא \
(אעכת
ד נ
החוכל
גמירת
י
פ'וכא
מעין .
("חדלט
למ וה
לרכא ו
נגולית
קוס

האדפן

ל י
מהכלך
לאוירן
דר ץ
עע
נו

7 השער הרביעי פרק ב \
שבו נעשין אב הטומארה -מסת nant tamen parte ſua exteriore;‏

תאמר בכלי הרם שאינו æquum eſt, ut vas teſtaceum quod‏ סת
-אס interno 4510 contaminat, parte ſua‏

נעשה אבט ר'טו!מאה ולכך teriori contaminet? &c. Sed objici po-‏
משנה הק י לומ' דלאו מכ -גץ teſt, Quid huic cum omnibus illis‏
ק”ר קא עביד אלא מכחאויר 5תסהגתומוטתסס ſis? nam etiam nunt‏
זגכב דמקוכם שאין האויר -₪ poteris 06 vaſe‏ ס־!ס:).װסבגוֹקוֹסמוֹג%ן
non flat contaminationis‏ ססטף,114060
principhum Itaque immutant argu- = מסמא הנכ מטמא‎
mentum סג‎ impari, dicendo: vi 41- שהאויר מטמא אינו רין‎

gumenti iſtius ab impari id מסת‎ con- שחגנב מממא והשתא לת‎

„ י -א ſed viaè ris & dorſi (ſive partis‏ ; וסת
שייכא הך פירכא רמה לכל terioris.) quia ubicunque aer non‏

contaminat, pars exterior contami- הכליםם וכו' דהא לאילפינ]‎
nat: nonne ergo æquum eſt, ut מכח כלי אלא מכח אויב גפט‎
aèr contaminat, pars exterior etiam ל‎ N „N1 2
contaminet. atque jam non quadrat &*α גויר וגב לא‎
iſta objectio, Quid huic cum illis vaſi?z הך פירכא בלל וכן בכלל‎
Re nam ecce ic non diſcimus vi vaſis, דוכתא ! הולכך כל מקוםם‎
00 vi 48118 & partis exterioris: in — א‎
quem aerem tuartem exteriorem 7 שיש פירכא ואינר משל‎
iſta objectio non quadrat ullo modo. V הקיו בידוע שיש ג"כ‎
Gimiliter omnibus Aliis locis. Ergo המקימות פרכא כמן שיש‎
ubicunque eſtobjectio, nec argumen- deo עלל המלמדין עצמן‎
tum ab impari mutatur; מז‎ con מ‎
eſt dari etiam contra illud, quod per יועיל השינוי לבלום ומםל‎

Ukicunque fit, objectionem, quemad- הנמרא לחכמים ולמוציאי‎ *

modum contra ipſa docentia: nec - .
quicquam prodefle iſtam mutatio- מרע לחקור ולירע כיההיא‎

nem. Atque præbuerunt דפרק קמא דקדושיז1 כ ! -הגממסב)‎
ש&וֹ]מסוֹס)}וֹװף&,8;כ!3ת16ק53וֹסי‎ eruunt, אמה העבריה שאין נקנירת‎
inquirendi & cognoſcendi materiam. . יאר‎
Sicuti illud cap. Fimi בקנר,: בכםף 1 7 .קירושין‎ -
ancilla Hebræa quæ non acquiritur שנקב ר1 בביאה אינו דין‎
coitu, acquiritur argento: שנקנית בכסף ' ופריך מה -+ סתתסת‎
quum eſt, ut uxor quæ acquiritur coi- לאמה העבריה.שכן יוצאה‎
tu, argento etiam acquiratur? Ubi
objiciur: Quid huic cum הלימור סג‎ *
; | 1160

-הלפות עשלם -י7 0 . %
בכסף תאמר באשרה. וכו מסטון Hebræa? nam etiam argento‏
ושם היה יכול לשנות ה;קל 6 ſit. 8 06 uxore, 806. Ibi‏
וחומר שלגת ברװ אשרק author mutare poterat argumentum‏

ab impari, ne concluderemus illud 00 <= ר‎
uxore ex גוווסתג‎ : ſed illud 05 argento מאמה אבל נרון כסף מב'א'‎
. 6% iplo coitu. Quid? coitus נטף‎ non באמה‎ Pa מה ביאה שאינו‎
Aacquirit ancillam, acquirit uxorem: .- = י‎
nonne æqquum eſt ut argentum, quod יקונה באש כסף שקונרק‎
acquirit ancillam Hebræam, acqui- באמה חעבריה אינו די‎
rat etiam uxorem. nec amplius qua- שיקנה באשהותו לא שייכא‎
draret illa objectio, Quid huic cum הך פירכא דמה לאמה וְכ'‎

ancilla? &c. Verum תסם‎ mutatur: quia אלגץ מפני שלא . יועיל\‎

non prodeſſet iſta mutatio, quod גמגן‎ +
etiam objici poſſet, Quid illi cum ar- השינוי רהשתא נמי איכא‎

gento? nam etiam fatiſcit ejus poten- 12r 322 לאקשןװג מה‎ :

comparat fratriam. Sic -= 7‏ תסת quia‏ : ג
xreddi 1ס סק‎ ratio omnibus aliis locis: — “
ב בס י וכן יש ליתן intelligens induſtria conſilia com- SyO‏ &
בכל דוכתא ונבון תחבולות - - arabit.‏

- 6. את .1פ1‎ ulla gravitate, quæ ש‎
vulgari opinione nititur; מסם‎ verè (רכא) מל* חוט">>‎

: , -מ1 114 א6 fermone in 1696 ſcripto,‏
שהיא סברא מעלמא ולא formant, utr‏ מסם quam objectionem‏
מילתא דכתובא . בתורר- 04 argumentationem impugnent:‏
א שש וו שי1 eam inſerunt argumento ab‏
און עושין ממנה פירכנת. ipſo eam abſorbent.‏ תו &

. לםחװ' הרין אבל< מכניסין Ubicunque ſunt argu-‏ .222 .6

entia, Gemara paſſim dicit, Poteſt ſic nn ו‎
dici, poteſt etiam 06 dici, ſingulaque | 7
ſuo loco correctionem afferunt: 6 (רכב) כלהיכא ראיכ' ח‎
diceret, Non oncludemi nec hinc, —1 r והמורין‎
nec inde. Quod præciſe accipien- D א‎
dum eſt, quum redarguunt & deſtru- — 22 את זה אומר הגמרא‎
unt ſeſe invicem omnimodè. quem- הכי‎ w5 רוכתא איכא‎

tur, concludi luctum quoad ſacerdo.. י‎ --

בליי-..

admodum illud quod produxerunt 292) ואיכא אַ'למוּמך הכי‎

ו
Ecce el‏
ו
ף
ם
mi lace‏

את
]
ת
וו
( ו
ו
ו
1
1
יד
in vacc‏
וו
מ
ה
nonne:‏
ו
ו
א חוז
trariun‏
א וז
6
tta‏ סת

4ת .

0 חס
ib‏ חגד
ס]
ת
L‏ %\\\צל'וֹ
grarin‏
ו
ת
640

ו
₪ ת'ו
וחמר .
מאמלא
מחג'א'
לה
נאמה ה
ללהו
חן לרכ
י
השטי ה
לאקשןװ»
הור כ
נ'מזס \
בכל'רןכך,}
ח-
נא
'א לנ-
ל\ ה
אן וושין

| חר

אוחה קו
ט

"כ
7] והמ
החא
NPN‏
ללו עע
- יו

tem vulgarem argumento ab impari.

Ecce enim invenimus abſolvi luctum
quoad ſummum ſacerdotem, reſpe-

- ש‎ oblationis privati alicujus. Dici-

tur denuò, non abſolvi luctum ſum-
mi ſacerdotis in oblatione privati; id-
que argumento ab impari, &c. Ergo
quandequidem ipſum argumentum

ab impari aſtruit & deſtrun omnino;

ג השער הרבעי.פרֶק ב

וחר תק' אדוכתיה כלומר
לא נלמור לא מזה ול4ת
מזה * ורוקא בשמכמישין
וסותרין זה את זה לנמרי
כמו אותרק שהביאו מפ'ק
לובהיםם רבתהלרה - אמר
דתיתי אנינורת אצל* כהן

הדיוט בק'ו שהרי מצינן שו ait Gemara, Unumquodque‏ ום?

1060 correctionem affert. Verum

ubi contradiétio ipſa non inventtur,

ita מסה‎ loquitur: quod ambo ſtatui
poſſint. Ut illud cap. r. .חולין‎ ubi
author elicere vult, quod decollatio
in vacca locum habeat, argumento
ah impariè vitula. Quid? vitula cum
qua non agitur legitimè ſi juguletur,

legitimè tractatur in decollatione:

nonne æquum eſt, utvacca quæ rectè
mactatur jugulatione, re& tractari

cCenſeatur in decollatione? Atque ite-

rum ſit argumentum abimpari incon-
trarium: ut jugulatio מ1‎ vitula elicia-
tur per argumentum imparis 6 -20ץ‎
ca. quid? vacca quæ ג‎ 26

non tractatur rectè, &c. usque ad-

nonne æquum eſt? &c. Et hoc -ס‎

tum non eſt ipfſiſſima contradictio:

nam ibi non dicitur, quod non
permittatur vacca jugulari: quem-
admodum eſt illud in זבדזיו‎ Niſi re-
ſtringerentur ibi in Scriptura, u-
trumque ſtatuerem, ut quod in 6

gravius eſt 1 tribuerem; & 6
verſa: ambæque permitterentur ju-

gulari & mactari. Simile exſtat

cap. 2. נקרושין‎ ad verba, Eruxorem

שהותר אנינורז אצל כהן
נדול בקרבן 'היר והדר
אמר דלגצפ הותר אנינורת
אצל כהן גרול בקרבן יחיד
בק"ו וכו' הילכך כיון רהק'
הוא הוא בנין וסתירה מכל
וכל אמר הגמרא התם בל
חד וחר תיקו' אדוכתירח
אכל בשאיו הכחשה ממש

לא קאמר הכי דשניהםם
יכוליז להתזקיים כאותרה
שבכי] דחולין רבעי למילף
רליחוי עריפה בפרה מקןו
העגלה ' מה עגלה של4ת

הוכשרה בשחיטה הוכשרה.
בעריפת פרה 0 שהוכשרה
בשחיטה אינו דין שתכשר.

בעריפת * והדר עביר ק'ו
איפכנת דתיהו' שחימה
בעגלה מקו הפרה ! מרק
פרה שלא הוכשרה בעריפה
לסס - -- 8

י =. \ חליכות. עילם4.. - 5
ב ער אינודין ובו'י ובל זה

liberam fieri diſcalceatione conclu-
ditur argumento ab impari. Atque
omnia ſimilia argumenta ab impari
non ſunt præciſe accipienda: nam

absque modo iſto diſcimus ?סק‎
Quemadmodum invenimar „ uAt illa in-
ter ſe æquemus. Itaqne omnia ſimi-

lia nonniſi cum hoc mode, Ut com-
perimur, שלו.‎ 0 W
mur, probantur: ססם‎ dicimus, UGhum-

tinen —

- 6. 223. Homo per ſe argumen-
tatur ab impari; ſed ג‎ vocum conve-

nientia non argumentatur, niſi hoc %

ſen usque, qui 6 monte Sinai accepe-
סתו1 וע‎ videtur & verbis D. S. J. ca-
pite, תא‎ palmaæ extorſur, quod

præciſè 16 argumento ג‎ vocum con-
venientia id intelligendum non ſit:
quia etiam nullus locus dialecticus:.
traditus ſit, ut ex סם‎ ab ipſo homine

per ſe quid erueretur, præter ſolum
argumentum ab impari. Sed addi-
tamenta contra ipſum objiciunt: at-
que ibi dicunt, quod omnibus locis

dialecticis homo ex ſe utatur;, præter
ilum ſolum ג‎ vocum convenientia.

rationem allcribam in conditionibus
aArgumenti ג‎ convenientia, auxiliante
Domino. Porro Sapiens ille Domi-
nus meus nonnihil addit ac dicit ad
Ulud 4 vocum convenientia arngum.
סגס .יומא.00:)‎ ubi objicitur con-

wa argum. a vocum eonvenientia,

quod autor format ſuper illis verbis

quodque ſui loci correctionem con-

אינו הבחשרה ממש דלגת

קאמר התכם דלא תותר
פרה בשחימה . כי ההיאת

דובחים אלמלא מיעוטיכם

דקראי ההכ6-שניהם הייתי

בזה ושל זה בזהוהיו שניהם.
מותר , בשחיטת נעריפרק,

õ‏ רקחושין -גבי
וְתהָא אשה יוצאה בחליצה

מק'ו ובלד בו הני קליםם ל ְ
קו ובלד . ב! הנ = Eæcepiore ſus accepefir e‏

Præceptor 3 præceptore ſuo 4 Mo W Oðòè וחמזרים.‎

דבלארהבוּ וּלפוּ' ב;ןרי; מ ו
לחשיות זֶה לזה הילכך כל
בהג אינו אלא בררך. %%
מצינו ולא אמרינן כל הד
וחד תקון ארובתית'. -

מעצמו ואין דן ג"ש מעצמו
אלא א'ב קבלה מרכו יורבו
מרבו ער. למשוה .. ממיני

ונראה מרברי רש'י' בפרק
לולב הגזול ולאו דוקא ג'ש.
דכל המדות גמי לא נתנו.
לוררש מעצמן וח" מקיו

בלבר ‏ והתוספור1 הקשו
עליו ואמרי שם דכלהמרות

אדם רן מעצמו :חוץ מג'ש
Levit.‏ :

vor‏ מ
1
מ
regelig‏
ף
מו
06
ו
inquam‏
ו
את
נס
ſeviden‏
(Aem!‏
100
0
ז
ו
0 8
ת
ו
00
ו
ו
וסו
ף

0 Arg.

י

ה
ת(\&&%\\ף
'מא
conyer‏
7
%;טןץס%'*?
ת

או הגו
חֶ ה

כ פרת ג

הנחם \
קא הה
י
ה שלז
ורכוותה |
ההו %₪
תמוק י
רגואיתר
להשות-
בחג אֶ
מצעי לא
וד ת :
ו
מ ואן
אא ך
י
נדאה מך
ללג דול

727 המדן

בלב??' \חת
ללו ואמרי

| סח0
וע

-ו תקש שואועים ₪7 .8.34 Lexit‏
- | חוחו החכם דוו י \ -ה60 formarur argum. avochm‏ סף -
סי" הה היהש veniehtla- 6% Præcedentibus verbis I‏

ואמר בההיא דיומאו פ מי 86 ו4וקוק 1

regeri poreſt, Quandoquidem dicitur,

quod Arguht 4 vocum convenientia,
tu vel quidam alius ex ſe ;ז סט סתיס‎
nifi-acceperit 4 præceprore, & Præ- 1
ceptor a סגן)‎ præceptore, usque ad
Molſen qui 6 Sinai detulerit: cum ita

inquam ſe res habeat, qui fit ut contra

priorem argumentantem objiciant?

nam ſic prius illud argumentum ve-

rum non eſſe, nec id ipium ille accepiſ-

ſe videtur. Dicit ergo Dominus meus
(quem Milericors lervet eſſe argum.

4 vocum convenientia quod 5ק1‎ lo-
cis; 86 aliud quod 5 = niti-
tur: hoc vult, aliud 616 6 ionis; a- ה-חום ובשהולם על אי‎
lind 5וק‎ commatis. Quum autem -. *" , שלפפוק 7 שק‎ |

quis contraà argumentum quoddam

a convenientia ſecus ſentit, non ita

diſſentit adverſus iſtud, זט‎ falſum elſſe

dicat: (nam ח‎ ita effet, in lege non re-
linqueres argumentum 4 vocum con-
vemientia atqui necefſarium eſt, ut ar-
gumentuùm 2 vocum cçonvenientia ſu-

ſpiciamus, nec ס0 ג‎ diſſentiendum eſ-

ſe) ſed cum diſſentit, hoc modo diſſen-
tit: Arg: a vocum convenientia verum

quidem eſt; ſed non in iſto ſubjecto
quod dixiſti, id eſt, in iſto מסס‎ 6

quod produxiſti. Ita ſe habet illudcod.

ubi dicit author; arg. 4 vocum‏ : יוכזא
commate, ad‏ מ eſſe‏ תסת convenientia‏

expiandum voy; ſed in, quemadmodum

Præcepit Deus, rem conlidera. Hacte-

107

והטעם אכתבנו בריני ג'ש,

לכפר עליכם ומייתי לרן

מאשר צוה. ל* ול = ביון

שנאמה שאין אתה רן ג'ש
מעצמו אל4ת א'כ קבלרק
מרבו ורכו מרְכו ע למשה
.מפוני א'כ איך חולקיםעליו
שנראה שאינה. אמתירת

שיש ניש של מקומות ושל

, גיש אינו חולק:על הגש

לומר שאינה אמיתות שא"ב
לא שבקת ג'ש בתורה אלא
בהברח שהגיש נקבל וא'ן

לחלוק. עליה אבל כשחולק
חולק בזה האופן הגש

אמיתית היא אבל לא בונשא

| \ שאתה אמרת ר'ל בפסוק

שאתה אמרת וכן ההי4ת

דיוימא דאומר ראין הג ש.

בפסוק לכפר אלא בכאשר
צוה י ועיע'ב'יט --
(רכר) אין רברי תורה

מדברי סופרים. ולא דבריו

241\16%.נ 6 2 ג

הליכות עולם -

6-. 4 Nec verba legis è verbis
Scribarum ;6 Scribarum verba &
verbis legis iſto argumente eruere
moris eſt: ſimiliter nec verba Scriba-
rum ex aliorum Scribarum verbis. 6
D. Meir in additionibus 000- גנדה‎
.ס‎ Doctorum verbaex aliorum Do-
Rorum verbis non diſcere argumer-
to ab impari: ſin minus, nullum in
ipſorum verbis te reperturum diſſen-
ſam. fiquidem nihil tale objici 6ו‎
N. cum hoc? nam etiam 06‏ ו[ ה
vel alio modo in illo ſe re- habet; de hoc‏
ה1 dicere poſſer, in eo ſecu⸗ eſſe- quia‏
onderemus, 14 ipſum hic profluit.
Quaſ dicas, In omnibus conveniunt,
]08 in ſingulis rebus decreverunt,
prout ipſis neceſſarium videretur 20
הוטםמסוקי:%‎ legem Dei: ססת‎ alterum
& altero diſcendum eſt.-
6. 225. Ita nobiſcum conſti-
cutum, Neminem præmonent; nemi-
nem multant vi iſtius ar gumenti dia-
lectici. atque id multis locis parit con-
מוהח וסוס+‎ = 3116 ſenſus eſt: Præmo-
nitionem non addiſcunt; nec puni-
unt argumento ab impari- Katio %
quod argumentum imparis traditum
ſt, ut inde per ſe homo quid erueret:
quum verò 11
6 quandoque ut homo erret, & argu-
mentum imparis controvertatur; ס‎
אס תסז‎ noſtro judicio. aque nemi-
nem puniunt vi iſtius argumenti.
quod præciſè 0 interdicto accipien-

ſcurſui traditum 1

סופרים מרברי. תורה * וכן
לו רברי סופריכם מדברי
סופרים6 ואמר ‏ הרם
| בתוספו' דנדה רמילי דרבנן
ממילי דרבנן לא ילפיגן בק'ו
ראם לא כן לא תמצא שו
הילוק בדבריתםם רליכות
למיפרך מידי מה לפלוני
| שכן כך וכך יש לו תאמר
בזרה . שאין בו כך משוםם'
ראמרינן היא נופא תיתי
כלומר וישוובכל אלא בכל
דבר גזרו לפי הנרארק
בעיניהם לצורך סייג ואין

ללמוד זה מזה *

(רכרס . קיימא לן אין
מזהירין ואין עונשין מן הרין
ופלוגתא היא בכמה דוכתי,
פ" אין למרין אזהרה ועונשין
מדין ק"ו י והטעםם מפני
שחק"ו ניתן לדרוש מעצמו
וכיון שהוא מסור לסבר4ת
פעמים שארםם תועה ורין
ק'ו פריכצת ולאו אדעתין
הילכך אין עונשין מן הרין
ורוקא איסורהי אבל ממזנא
ענשין מק'ו בכוליה גמרא

dum. 568 in 6 pecuniaria mulctam נבי ש — חה‎

Mlo'argumento docuerunt Pasim per

מחברירז בק'ו וכן 22—
dentem‏

ו

unun
ו‎
ו‎
ccip
וק‎
ו‎
(tum
imp⸗
na
pen
000
ף‎
0
77
0
magk
S
d
%
מ‎
גס‎
ו‎
א‎
0ס‎
אם‎
56!1';3\
conſt
ףף‎
את‎
ח0ס‎
ו‎
6
\\1*0)[
.

י
לא ונו
ים
לערש
מל ה
י
הק ג
למיפרן ,
וק

הה ץ

ואמרין
כווער \
דב" (ה
מחס
לדת
ורכ
א
לתא ה
ל'אןלנר
מרץ ק”ן :
ץ שתו
לרכא
התך אן

2 השער הרביעי פרק ב

dentem 57 pedem Älato agitur: ubi
unum אס‎ altero diſcitur argumento
ab impari. & ſimiliter paſſim. Dein-
de etiam illud 06 inter dicto הז‎ 86
accipiendum, ut corporalem pœnam
reſpiciat: ſed datur nihilominus inter-
dictum. quaſi dicas, Occurrit interdi-
tum in aliqua re, quod argumento ab
impari elicitur, etſi non ſaneiatur pœ-
na corporali. Cæterum aliquando
pœnam argumento ab impari con-
cludunt communi quadam illuſtran-
di ratione, cum fundamentum eſt מו‎
Scriptura ut in שבועות.004‎ cap. Ju-
ramentum teſtimonii. Si alterius ore
conceptum ſit, reus eſt: nonne multo
magis 8 ore proprio? Conſule locum.
5160 1 | .
): 226. Nihil argumento impa-

riseliciunt conſtitutione priſca: ſen-

ſus eſt, è conſtitutione quam Moſes è
Sinai attulit. ſicuti manifeſtò legimus
Cod. נזיר‎ capite, trer ſpecies. Et 6
ipſum reliquis locis dialecticis eompe-
tit: nam tredecim iſti loci ſunt tradi-
tionis Moſaicæ 6 8141 ; & quum (iſtos)
Deusipſum Moſen perdocuit, ſuper
Scriptura (eos) perdocuit, non ſuper
conſtitutione.
6. 227, Argumenta ג‎ vocum
convenientia ſunt אס‎ traditione 5

8 Sinai: quod duæ voces ſimiles, quæ

in lege duobus locis ſcriptæ origine

conveniunt, ad unum ex altero con-
cludendum confſcriptæ ſint. Porrè

hoc nobis conſtitutum, Si vox fimilis
utroque loco redundet, nos conclude-

- 26 nec alios objiicere poiſe: ſi akeru-

רוכתא ואסורא נמי דוקות
עונש הנוף אבלל איסור
מיהא איכא כלומר שיה4ת
איסור בדבר הנלמר מק'ו
יאף על פי שאין בו עונש
גוף '. ולפעמיםם לומריבם
עונש בקו בדרך גילוי
בעלמא והעיקר כתוב כגון
בשבועורת פרק שבוערז
הערות מפי אחריםם הייב
מפי עצמו לא כ"ש עיין שם
וכן בדוכתי אחריני *
(רכ) אן רנין ק"
מהלכרה פירוש מהלכרת
למשה מסיני כרתנן בהריא
בנזיר פ'ג מינין והיה לשאר
מרורת ר'יג מרורז הלכרק
למשרה מסיני וכי אגמריי
למשרה עלל הפסוק הו+ת
דאגמריה ולא על הלכה'
(רכו) ריני ג'ש הלכה
למשה מסיני ששתי תיבות
דומור] שנכתבו בתורר
בשני מקומות והם מנזרות
שוות ללמד זו על זו נכתבו
וק'ל ג'ש מופנה משני צדרין
למדים ואיןמשיבין * מופנה
מצר אחר למרין ומשיבין
אינה מופנה כל עיקר אין
0 3 ג

- -- dew אבבליבות‎ :
cro 1060 redundet, nos concludere; לץלמךוּ[ הימנה ' והיפ מופנה‎

aliosque objicere poſle: ſin nullo mo- א‎ - 9. „„„
ב ה‎ Ex משני. צדחין, כלי?ר‎
oſitio hæceit: cum dicirur, Si אותן המלורת ש ] ום. =סאם‎
que loco redundet, ꝗ.d. ſi voces ſtæ, גזרה שוה מקראות יתרות‎
unde argumentantur argumento 3 בשני המקומורת. ומופנורן‎
vocum convenientia, סמו1‎ ſcripturæ 7 ל תיס‎
ſuperffuæ in duobus locis & redun- ;ראַיי\. צריכרת לגופם כל עיקר‎
dent, nec ſuis dogmatibus fint ullo pa- למדין מהםם ואפילו ש"ש‎
e ſi ludere. הש י ה‎
poſſet objici ex eminentia docentis הלמר א;`}' משיבין משום.‎
(ſive argumenti) ſuper ס6‎ quod con- רהואיל" ושגיהם מופניכס‎
oquidem ambæ redundant, ut à שו ; =סץ‎
&וֹ]מ־סוֹמס/\מף)שט:‎ concludatur; ita 6 r 822 יכמאן‎
res habet ac ſi deductio expreſſè ſcri- בהריא ' מופנה מצד אחד‎
pta foret. Deinde verò dicitur, Si al- כלומר ומצר אחר הואת‎
terutro 0 redundet, (quaſi dicat, - הה‎
& altero loco ad ſuum dogma requi- ₪- לגופו‎ „ 5
ratur) tum concludimus, Ii nihil להשיב ואםם יש 2 -פס‎
0 queat: & ſi objici poſſit, objicere משיבין כדרך שמש”בין על‎
licet; quemadmodum impugnant 4- הכיו אינה מופנה כל עיכף‎
cumentum ab impari. 6 ,1 . וו‎
nullo modo redundet, .ם‎ dcum neu- 12 PS ſ ; כ/ וֹמ‎
tra ſcripturarum fuperffua eſt, ex 04 המקרארח"; יתר י אין למריז‎
1 planè הימנה בל"עיקר ודונמתן מטקמסאספטן5.1טזוסו00ה‎
שבר8.1ס-0+ו:‎ cap, Cum qua שם . = -4 שת15‎ . ,
;16 הה‎ . Illa verba, veſtir pelicea, בשבת פ במה אשה יוצאה ט‎
4 „inferviunt argumento 4 בנד עור בגד עור לג'ש --סץ‎
cum convenientia-Dicitur veſtispelli- ונאמר‎ Pv נאמר בגר‎

cea, ubi de reptili; & dicitur veſtis pelli-.
cea, ubi de cadavere. זט‎ veſtis pellicea, בגר עור במת מה בגדר עור‎

cujus זת‎ mentio cum 060 &c. Iſtic האמור בשרץ. וכר ומפרש‎

התם דבגד עור בין בשרץ 267464 exponit Gemara verba, veſtir‏

6

cum inſermone 46 reptili; tum 06 64- »ביןכמח מופנין הז ואי]‎

davere, redundare: nec ſuis dogmati- ; |
bus 616 neceflaria, ſiquidem iſta per צגךוי;כ,,אַין לן,ןפן ראתו מהיקיש‎
0 2 X qui-

ף
4
mini‏
ſuir‏
10
0
repti‏
ה
dera‏
ף
081
8
]
Wen‏
ſecut‏
dund‏
eſtim‏
0
1
ל
dund‏
ף
ו
וס
| סט
| ף
| וו6
*
00
ּ ?]ט
א
)1?!627
kum‏
6
ו
: װטף

1

ערן
אתןו
גזרה?
געי [
וור
כ
ללמ1
נמון ך
נהרא!
כרמף
ד ע
en V‏
בלוֹמ' /
חמח נ
ו
ו ע"
נר מי-

ך

דתם דו
[ נו.
ל

- ענסוטף‎ nos ת‎ detur >סץ‎ redundans

Sir & omne inſtrumentum pelliceum.
Quod ſi ita eſt: veſtis pellicea, quam
ſcripft D. Miſericors in legibus 6
reptili & cadavere, quorſum mihi
conducit? Ecce manifeſtò, ut redun-

- 008 44 argumentum ג‎ vocum conve-

nientia. Atque ibi ait author, quod ſi

non redundaret, objici poſſe, illud ex

eo de reptili non ſequi: quid enim 1-
1 cum reptili? quod etiam, 56
quemadmodum ibi legitur. Atque
ſecundum hunc modum 1ו[‎ paſſim.
6. 228. Cæterum quod de re-
dundantia dictum fuit, controverſum
eſt inter Doctores antiquos Cod. ;

capite, Abortienz, & ſimiliter paſſim.
Artque illic nonnemo inquit, quod ₪
voce etlam alterutro tantum loco re-

dundante concludamus, nec regeri
quicquam poſſit; ſicuti quum utro-
que loco redundat. Unde conſe-

uno tantum loco, & alia vox utro-

א השער הרבעי פר] ב
Edquiparationem elichuntur, quia am-‏
bo æquiparantur ad concubitum ſe-‏
minis, ubi ſcriptum exſtat, Omnir ve-‏

!ךאוּתקךשי."*"חךו”הן לשבכת
צרע דכתיב ביה וכל בנד.
וכל בלי עור וא'בבגר עור
דכתב רחמנא בשרץ ומת
למה לי הא וראי לאפנויי
לגיש וקאמר התם דאי לא .
הות מופנה איבא למיפרך
דלאת תיתי משרץ רמרק
לשרץ שבן וכו' בדאית+ת
התם ובה"ג בכל דוכתא'
(רכר) \ ומילתגת
דהפנארק פלוגתנת דתנאי
בנדרה פרק המפלרת ובן
בכלד רוכתא ואיבת מ"ך
הת דמופנה מצר אחר
מי *לבזרון.וֹ;ואי,,ן .משי.בי'ןבמו
מופנה מב' צררין ונפקנת
< מינה ראי איכא מופנה מצד
|אחר ומופנרק משני צדרין

קינן מופנה מצר אחד redundans; relinquere‏ 1000 סטף

eam quæ סשו166‎ 1000 redundat,
66 perdocere iſta voce quæ utro que
loco redundat. Cæterum, ſi fiat ut

. 0 voces ſimul uno tantum 0

redundent, dicitur Cod. -קגס,יבמות‎
Incircumciſur, eas prodeſſe inſtar dua-
rum quæ duobus locis redundant-
Quemadmodum illic dicitur, Pere-

grinum non edere 6 oblatione li-

quet arg: 4 vocum convenientia,

quod ex inquilino, & mercenario-

ונמרינן מופנה משני צהדין!
ואי איכצ שתי תבורז
מופנורז מצר אחד אומר
ביבמות פרק הערל דְמָהני
במו שתי הפנאורז משני
צהרין ברקאמר התם נכרי
אעו אובל בתרומה מג"ש
דחושב שבכיר נאמר תושב
שכביר בפסח ונאמר תושב
petitur.‏

הלכות עולם
שביר בתרומרח" מה פסת memoratur inquilinus‏

גס
Com ] ,‏ .”צשוֹ}ס?
י DR‏ תרומר; צ»מגס:,8&)&&&8;?;;}פגנ}ם;?גװזבמסםעסגח&

memoratur item inquilinus & mer⸗.
cenarius cum de oblatione agitur: ſ- כן ולא מפנה אלא תושכ‎
cuti quoad peregrinum, paſcha inter- שבכיר דפסח אבלט תושב‎
מוה1‎ 618 ſimiliter etiam oblatio. ושכיר. דתרומרה מצרך‎

nec Scr. facit ſuperfluum, niſi inquili-
num & mercenarium, quorum in Pa- Dn צריכי כרמפרש‎
ſchate mentio; ſeꝗ induiine S& mer- םסיק שםם כיון רתושב‎
cenarius quorum in 5 latione men-
tio, omninò neceſſarii ſunt: quemad- ושביך רפסת שניהםם לות‎ »
modum illic exponitur. Attamen צריכי לגופירק שרי הר =סג‎
thor 1 concludit: Quandoquidem אמלמר ותר אלמר‎
inquilinus & mercenarius Paſchatis, . לוה ג"ש מופנה מב' צרדין‎
ambo ſuæ doctrinæ neceſſsrii non
ſunt, ,6 unumipargumentez. (רבם) פעמיבם אין‎
terum verò ei סגוף‎ ocetur⸗& con-
ſtabit ſibi argumentum 2 vocum con- התיבות רומורן בשוה ודן‎
venientia, voce utroque loco redun- ש מפני שהענין לוב‎
והיינו דמייתי בכוליה גמרא‎

Gante.
6. 229. Aliquando voces הא דתנא רבי ישמעאל ז -ותמס‎

no ſimiles מסת‎ ſunt; ſed argumentan-
- היא שיבה זו היא ביאה פ‎

tur a vocum convenientia, quia ſigni-
ſcatio eſt 6 hoc inud eſt בנגעי בחים כתים בשבוע‎
quod per totam Gemaram profertur, 7 .
ſtud eiſe quod tradit D. ו4ת1‎ Ipſe של הסגר ראשון ושב ה‎
ביום השביעי וראה ואח"כ‎

reditus eſt ipſe adventus. Hæc eſt 5
expoſitio. in lepris ædium ſcriptum כתיב ואם ישוב הנגע ופרה‎

eſt, cum 06 ſeptimana primæ clauſuræ :
agitur, Levit. 14- 39. & vevertetur ſo- כ;יח וכבא הכהן ורארק‎
- ועבד גזירה שוה מושב הכהן‎

cerdos א4‎ ſeptimo ט‎ videbit. Poſtea ſcri-
heun 4 . d arna. “ ובא הבהן ומתמהינן עליה‎
plaga germinaverit in omo.. . O ad- : ”
veniet ſacerdo & videbit. Ibi Gemara 5 52 82 1
argumentatur? vocume convenientia 2 כת - ובא ומייתי תנא‎
ex illis, G revertetur ſacerdos ,& ad- 1 ר ישמעאל זו היא שיבה‎
veniet ſacerdos. atqus argumentum pdman⸗ היא ב'אה ומייתי‎

demiramur: סום *גיף‎ vocum conve- -
: nientia?

1
וֹ;זשוֹ
prote‏
01
נם
0
שד
אוות
02
ה
ו
א
סת
04
ך
concl‏
concl‏
ו
1
&ט30%
nact‏
סת

ecceèt

Dos
7
405;*
ohe
ט‎
6
מו1‎
ל‎
04
|
?
cep
li
0

שניו
נכ" אנ
כן ולא
שלו ה
ושיו
ש"
0
יו ת
ג" ל
ע ו

להג'ו

ד
הזימת \
ג ע
נור
א ר
חא ה

| להעו,

ו.

| (א הכ

הרביעי פרק ב

nientia ? illic ſcriptum eſt, & reverte-
sur; iſtic verò & adveniet. ſed 6
profertur, Traditio D. Iſmae lis ha-

- זסס‎ Ipſe reditur eſt ipſe adventur. 0

etiam Cod. ול'‎ producitur, cap.
Obtectio ſanguinir, 30 verba, iugula-

tio quæ non eſt legitima an veniat no-

mine jugulationis. Eſt nonnemo qui
edocet jugulationem dici, argum. ה‎
vocum convenientia ex 45 quæ foris
jugulantur, quorum jugulatio nomen
jugulationis retinet: eſt etiam nonne-
mo qui ſuam ſententiam edocet & Gen.

c. 4 3. VI. 16. Macta mactionem לס‎ præ-

para &c. Addit author atqui 6 qui
concludit ex iis quæ jugulantur foris,
concludere debebat 6 iſto, Macta ma-
Rationem, & præpara. 500 reſponde-
mus, concludi quidem jugulationem è
jugulatione; non verò jugulationem 6
mactatione. Deinde ob'icitur, Quid

nobis urilitatis אס‎ iſta obſervatione ?
ecce enim traditio quædam eſt familiæ

Doctoris Iſmaèlis, Quum dicitur, G
revertetur ſacerdos & adveniet ſjacer-
dor, ipſe reditus eſt adventus. Tandem
concluditur, Iſta ipſius verba obtinent,

ubi non eſt illi dictioni alia ſimilis, 6

ubi eſt quæ illi ſimilis ſit, nos è voce ei

ſimili rem diſcimus. 1116 dantur acu-

++ quarundam rerum obſervationes

Cod. נרה‎ cap. Abortiens: confſule il-

16 additamenta.
-- 8. 2%0, Nemo ex ſe concludit a
vocum convenientia; 164 11 eam ac-
ceperit a præceptore ſuo. Rationem

addit D. M. flius Nachmanis מו‎ libro
conſiderationum ſuarum: quod ita

193 < השער ו
פרק כסוי הדם גבי שת טה
שאיגרק ראויה אי שמוה
שחיטה איכ4צט מאן רגמר
שוזיטרה שחיטרז משחוטי
הוץ ושמה שחיטה ואיכא
מאן רגמר ממבוח טבחוהכן
וכו' ' וסאמר ומאן דגמר
משחוטי חוץ לגמור מטבוח
מבח והכן ומהדרינן רנין
שחיטה משחיטה ואין רנין
שחיטה ממביחדה * ופריך
ומאי נפקא לז מינה והצת
הנא דבי רבי ישמעאל ושב
הכהן וב4ת הכהן ז היצת
שיבה זו היא ביאה ומס'ק
הימ היכא רליבא דרמי ליה
אבל היכא דאיכא דדמי ליה
מדרמי לית ילפינן ויש כאן
דקדוקי דברים בנדה פרק
המפלת עיין שם בתוספות

־<רל) אין אדם דן ג'ש

מעצמו אלא אם כן קבלה.

מרבו והטעם אומר הרמ'בן
| בספר \ השגותו ‏ מפני
שהמלורת באורת בתוררק
כפולורז ומכופלור. שאו
איפשר לספור יכתוב בכאן
מלות מחודשות מה שלות
יכתוב בכאן ' ואם גיתנרק
5 .וסם

הליכווע עולם 4

voces in 1606 occurrant repetitæ 6
duplicatæ, ut eas recenſere pote non
ſit; iterumque hic author ſcribat vo-
ces novas quas illic non ſcribit. Quod
ſi argumentum à vocum convenlien-
tia traditum eſſet, ut inde homo אס‎ 6
aliquid erueret; quandoque ejus ſpi-
ritus judicando multa ſtatuta deſtrue-
ret, multisque repugnaret, & rueret
lex ac mutus munitus. Itaque homi-
זה‎ non licet, ט‎ ex ſe argumentetur ג‎
vocum convenientia. Quod ſi dicas,
51 ita eſt ut omnis argumentatio 4
vocum convenientia 6 Sinai accepta
fit; quid nobis 44 eruendum conceſ-
ſum eſt? & præterea per totam Ge-
maram objicitur. Quid obſervaſti סט‎
ex 114 N. dictione argumentareris,
quo ex 1112 N. dictione concluderes.
quid inquam ס61וס‎ ? nam 6006 di-
xiſti, Nemo per 16 coneludit ג‎ vocum
conv enientia &c. Sed jam cognoſce
& intellige rei ipſius fundamentum:
fcil. omnia argumenta ג‎ vocum con-
venientia abſolutè tradita Moſi fuiſſe
in Sinai, eaque Scripturam exhibuiſle
Sapientibus, nempe quidnam 6 vocum
convenientia diſceretur; verum non
tradita fuiſſe æ qualiter, ubi & in qua-
rum vocum convenientia.
6. 211- Aliquando ſola ocatra-
dita ſunt, quaſi dicas, hoc N. ex illo 01-
ſcitur; ſed dictiones convenientes Sa-
pientibus dijudicandæ relinquuntur,
quænam ſint. Qnemadmodum illud
capitis, Haæ puellæ, ad verba, cogene &
Pellieiens: bi ex ſe invicem addiſcun-
tur arg. àvocum convenientia,Deut-

ניש לידרש מעצמו פעמים
ידון רוחו ויהרום כמה דינים
ויסתור במה ענינים ותפול
התורה וחומדת \ בצוררק
הליכך אין אדם רשאי לדון
נ"ש מעצמו * וא'ת א"ב דבל
ג'ש מקובלרת מסיני מוק
נית] לנו לררוש ' ועוד
בבכולירה גמרצפ פריך מאי
חזית רגמרת ממלה פלונית
לגמור ממלה פלונית ומאי
פריך והא אמרת אין אדכס
רן נ"ש מעצמו ובו ועתה
דע והבן שורשו של דבר
דב גזרורע שיורת. נמסרו
למשה מסיני סתם ומסרן
הבתוב לחכמים אי זו נ"ש
נדון אלואא שלצאפ נמפרו
בשיה * ,
(רלא) פעמים נמסרו
המקומות לבד כלומרפלוני
*למור מפלוניונשארו תיבות
הנ"ש לחכמים לרון אי זו
הן כנון.הך דפיק | אלו
נערורק גבי אונם ומפת'

- דולפי אהדדי בג'ש דאשר

לא אורשהי ומקשה ואימא
בתולה לג'ש משמע שקבלן
מרבס דאונס ומפתה למרין
% ,22 -

8
ו‎
זגוזות‎
Hinc!
ſuo acu
ת‎

1ת
ת
0
ם
ו?
ג
ו
6
1שם
008
ו
inquin‏
מום
ipls co‏
damen‏
08
גזאאז
/
4
וו
ד
ה
עס
סא
סת
ש*
128
0 08
;
םאָ(\ש]

4

ש לדי

תור *
התורס .

הכןא
נמ

זֶ
ח לו
נכוליה ו
חוח ונמ
עמר מי
פריך והא
ר ץ ו
ד צו
רגד מו
למעה מס
הכתוב לו
נר אלג
נשהי
וא
מקומות ,
'מירמקי
'ת ת
חן מו

דל א

לא איעת

2

חוח

2 2. 28. guz non deſponſata eſt. Et ob-
פוסון‎ 6 Gemara, Atqui dicam, virgo po-

nitur ad arg. ג‎ vocum convenientia.

Hinc liquet, eos quidem a magiſtro
ſuo accepiſſe, quod cogens & pelli-
ciens a ſe invicem illuſtrentur per ar-
gum. a vocum convenientia; ſed non
accepiſſe, quæ ſit illa vox: ideoque re-
dit Gemara זט‎ hoc cognoſcat, & inni-
tatur dictionibus otioſis ad illud ar-
gumentum 4 vocum convenientia.
Quandoque etiam dicuntur dictiones
præciſè, Diſce hanc dictionem אס‎ illa:
הזבוסגג‎ immunditier ejur, immundities
ejus, inſerviens argumento 2 vocum
convenientia, cap. :שבועות .ז‎ 6
tamen 1064 traduntur: 160 5
inquirunt in locum iſtarum dictio-

num, è⁸ quibus eruere concluſionem

ipſis conveniens videtur. 1106 eſt fun-
damentum, מו‎ quo vertitur omne arg-
a vocum convenientia, quod in Ge-

mara occurrit.

6. 232. Aliquando non ſunt vo-
ces pro argum. 4 vocum convenien-
tia; ſed author 649 producit per 5

dictiones: poſteaque inde argumen-

tatur, ac ſi in hac materia ſcriptæ eſ-
ſent. Quemadmodum illud quod oc-
currit cap. 1. de Paſchate, ad verba,
Non rimantur ad lucernæ lumen:
Diſcimus inventionem ex inventione,
& ſcrutinium 6 ſcrutinio, Lzeph. .ז‎
12. Jrutabor Jeruſalem lucernis. Sen-
ſus eſt: Scriptum eſt, ubi de fermen-
to agitur, invenire: nam Ex. 12. 9
ſcriptum eſt, Non invenietur illicGen.
44. 12. etiam ſcriptum eſt invenire, A

השער הרביעי פרק 2

פ -
זה מזה בנייש אבל לא קבלו
מאי זו תיבדה ולכך חוזר
הגמרא לירע ולעמור עלל
התיבור המופנוות לג'ש
ההינא ופעמיכ) נאמרו
התיבות סתם מלה פלונית
תלמוד ממלה פלונית כגון
מומאתו מומאתו לג"ש פ'ק
דשבועורת ולצא נמסרו
המקומורת \ והחבמיכם
מבקשיםם. מנורה לתיבורת
אשר ייטב להם לרורשםם
בהםם זהו העיקר שעליו
סובבת בל הג"ש שבגמרא '
ורלב) פעמים לא יש
תיבורת לג"ש והוא מבוצת
אותן ע'י תיבורת אחרורת
ואחר כך רן מהבם כאלו
כתיבי כאותה שבפרק קמא
רפסהיכם גבי אין בורק'ן
לאור הנר למדנו מציארה
ממציארה וחפוש מחיפוש
אחפש את ירושלם בנרות
פ" כתיב בחמץ מציארק
דכתים לא ימצצת וכתיב
התם מציאה בגרול החש
ובקטן כלרה וימצצת מרק
מציאה רלהלן חפוש עמה
הכתיב כריש רקרא ויחפש
maximo‏ 2 סם

הליכות עולם 66

maximo inec pit & in minimo deſüt, &

inventus eſt: ſicuti 6 eum, in venire,
conjungitur ſcrutinium, quia ſeribi-
tur commatis initio, & ſerutatui eſt;
invenire etiam quod iſtic commemo-
ratur cum fermento, ſcrutinium ad-
junctum habeat. Atque rem reſumit
Gemara, ac docet 06 ſcrutinium,
quod huc adduximus, per vocum
convenientiam 8 ſcrutinio cujus ות‎
mentio apud lucernar: ut illic lucer-
4ו‎ ; pariter hic quoque lucernaâ. Simi-
liter quoque cap. Puela, edocet o-
ſtium ex oſtio, & portam & porta:
atque ſic multis locis. Sed quĩcquid
ſimile eſt non eſt ipſum argumentum
ג‎ vocum convenientia; fed tanquam
vulgaris quædam applicatio. Ita -וסט‎
cunque dicit author, Dictum eſt ſu-
pra, dictum eſt infra, non eſt argu-
mentum ג‎ vocum convenientia per-
fectum, quod à præceptoribus ſuis
argumentans acceperit, ſed 26 ſi diſ-
ceret abſtruſum per explicatum. Ut
Ulud Babæ primæ: Supra dicebat a-
ger; infra etiam dicetur ager: ut ager,
cujus ſupra facta mentie, 1ס‎ læ ſi: ſic
etiam ager infra memoratus eſt 1
&c. ita multa ſimilia.
6. 233. Conclude iſtinc, ixerum-
que iſtinc; aut Conclude iſtinc & in
hoc loco conftitue: hæc continent
controverſiam Doctorum per totam
Gemaram- Senſus eſt, De ſectione
quæ aliquam rem ex altera haurit,
quæſtio 61 an iſti rei imponant jura
iſtius loci, unde profuit; an verò jura
hujus 1061 , quò derxivatur, Quidam

אף מציאדה האמור בכא
בחמץ הפוש עמרה והדר
גמיר - האי הפוש שהבאנו
באן בג'ש מחיפוש. האמור
גכי גרור] מר התם
בנר אף כאן כנר י ודכוותה
בפרק נעררה גמר ‏ פתה
מפתח ושער משער וכן
בבמרה רוכתין )2 — בה'ג
אינה גזירה שוה ממש אלא
כעין טמך בעלמא וכן כל\
מקום שאומר נאמר למעלה
ונאמר למטה אינו ג'ש גמורה

שקבלה מרבותיו אלא כמו
ילמור סתום מהממפורש כי

ההואא דבבא קמגת נאמר
שדה למעלה ונאמר שדה
למטרה מה שררה האמור
למעלה דניוק אף שרה
האמור למטה רניזק ובו"
וכן הרבה כיוצא בו *
(רלם) רון מינה ומינה
או דון מינה ואוקי כאתראי
פלוגתצתע דתנאי בכולירק
גמרא פ" פרשה שלמדרק
דבר מחבירתא אם נותנים
על אותו רבר ריני המקום
שיצ4 משם ריני המקוכם
שהלך לשם איכא מ'ר רון

מינה ומינה כלומר העמר
dicit,‏

ו
ſtinc‏
ו
iſto‏
ו
00
Non‏
ſtinc‏
ח0ס
וה
הד
זגון
ף
5
0
men‏
ח0
-
וה
1מ
1?
etiam‏
%
&2/#'7
0ס
ז
ואז
ו
0
ו
0
00
וו
-₪
jure‏
depo‏
או
ת

אז 'א
נתמץ ה
נמר ה
כאן ג'"ט
י. (רו
כגר ף ו
כפרן געי
תח \
כנמה ו
אנה גוירה
n,‏ ך
לקוס שא
ונאמרלמט
קנלה (
לשד סקו
הה'א ו
שרה ומול
מה b‏ 5
למלה ו
הומ" למו
וק הונ כ
ר ,
א דון ה
תא \
גמ"א ף
1כ" מו
7 את
לא מום
ל ם.

לה

dicit, Conclude iſtinc, iterumque 1-
ſtinc: quaſi dicas, conſtitue eam rem
in iſta conditione, qua conſiſtebat in

iſto loco, unde eam didiciſti: nam
quandoquidem eam iſtinc didiciſti,

diſces eam ſecundum omnia ſua jura.
Nonnemo autem dicit, Conclude י‎ 1-
ſtinc, & in hoc loco conſtitue, ut ipſam
conſtituas תו‎ conditione loci quò eam
adduxiſti: nam ſimulac eam didiciſti,
eamque huc adduxiſti, conſtituiſti i-
pſam in conditione reliquarum rerum

quæ hic explicantur. Exemplum ca-
pite Iuramentum teſtimonii: ubi autor

diſcit juramentum depoſiti, & jura-
mento teſtimonii. D. Meir opinatur,

Conclude iſtinc, iterumque iſtinc:

expoſitio hujus Conclude iſtinc, Quem-
admodum illic adjuratus aliorum o-
סץ‎ reus fit, quia ſeriptum 616 Lev.
5.1. & audiverit vocem adjur ationit;
etiam in juramento depoßti, adjura-

tus aliorum סעס‎ reus fit. Iterumque

Mtinc, quaſi dicas, Sicuti in juramento
teſtimoni, coram ſenatu quidem
reus fit, 46 ubi coram ſenatu non

præſtatur, liber eſt; ita etiam in

juramento depoſiti, quod ex eo de-
duxiſti, non erit reus qui aliorum
סום‎ adjuratur, niſi coram ſenatu. At

Doctores opinantur ‚Conclude iſtine
& in hoc loco conſtitue: ubi Conclude

ſeil- adjuratum aliorum ore‏ , סוקק

reum; & in 7960 conſtitue, ſc. in‏ ועס

jure ejus qui ſibi imprecatur; & in
depoſito commemoratur: qui reus
זף‎ ſive coram ſenatu, ſive extra fe-

natum. Similiter per totam Gema-

י השער הרביעיפרק ב .

/
0

|אותו הדבר בתורחז מרק

שהיה עומר במקום שלמדתו.
משם דהואיל ולמדתו ממנו

תלמרנו בכל משפמו ודינו
ואיכא מאן דאמר דון מינה
ואוקי באתר4ת להעמירו
בתוררת המקוכם שהבאתו

דלאלתר שלמדתו והבאתו.

לכאן העמרתו בתורת שאר
דרברירן המפורשיםם כאן
רוגמא פרק שבועת הערות
דיליף שבוערת \ הפקדון
משבועת העדות ר'מ סכר
דון מינה ומינה פ" דון מינה
מה התם מושבע מפי אחרים
חייב רכתים. ושמעה קולל
אלה אף שבוערת הפקרון
ג'כ מושבע מפי אחרים חייב
ומינה כמו ששבועת הערות
בפני בירת רון חייב שלנת
בפני בירת דין פמור אף
שבועת הפקרון שהבארת

בו לגה יהאת חייב מושבע.

מפי אחרים אלא בפגי בית
דין י ורבנן סברי דון מינה
יאןקי \באתךא דוֹן מינרח
מושבע מפי אתריכם חייב
ואוקי באתרא בדין מושבע
מפי עצמו האמור בפקדון
ram‏ ג B b‏

הליכות עולם 198

ram conſtitutum nobis 61 ; argu-
mentum ג‎ vocum convenientia non
eſſe dimidiatum, id eſt, hoc 64 illo,
& viciſſim illud ex iſto addiſci.

6. 234. Argumentum 2 ſimih:.
De quibusvis binis quæ in uno com-
mate ſimilia ſunt, hoc obſervatum fuit
per totam legem, ea aſſimilata eſſe
ut unum ex altero addiſcatur. Quem-
admodum in סוו‎ Cod. ,כקרושי‎ Frater
tuus Hebræus aut Hebræa: Aſſimilat
Deus Deut. 15. 12. Hebræum He-
brææ: ſicut Hebræa, &c. Ita paſſim.
Et ſtatutum nobis eſt, non objici
contra ſimilitudinem: quia ſimilitudo
eſt inſtar ejus quod in Scriptura ma-
nifeſtè ſeriptum eſt: ideoque adver-
ſus eam non excipiunt; ſicuti nec ex-
cipiunt contra argum. a vocum con-
venientia, quæ redundat utraque
ſui parte: quemadmodum diximus.
Eſt etiam qui ait, ſimilitudinem 111
vocum convenientiæ præſtare: etſi
quoque in Cod. גימין‎ concluditur
capite, Mitten?, Totus mundus
vocum convenientiam potiorem
cenſet. at dicendum eſt, ibi ſermo-
nem eſſe 06 iſtis do ctoribus, qui iſtic
producuntur. Statutum præterea
penes nos, מסת‎ eſſe ullam ſimilitu-
dinem dimidiatam: . 0. propius
& remotiori, ſive, redditionem &
propoſitione: & viciſſim addiſci:
quemadmodum illud quod proce-
0 ad docendum, deprehenditur-
que paſſim diſcens, id eſt, quod pro-
bat, poſteaque probatur.

דחיים בין בב"ר בין של4ת
בב'ר וכן בכוליה גמראצתע
קימא לן אין ג'ש למחצה
פרו' ילמור זה מזה וזות
מזה '. |
(רלר) רין היקש 2—
שני דברים המוקשים בפסוק
אהר רריש ‏ להו . בכל"
התוררה כולרה דהוקשו
ללמיר זה מזרה כגון הך
דקרושין אחיך העכנרי או
העבריה מקיש עברילעבריה
מה עבריה וכו וכן בכלל
דוכת4ת וקיימפת לן דאן
משיבין על הריקש משוםם
דהיקש הוי כמאן דכתיב
בקר4ת בהדיאת ולכך אין
משיבין עיו כמו שאין
משיבין על" ג'ש מופנרק
משני צררין כָמו שאמרנו
ואיכ' מאן ראמר דהיקש
עריף מג'ש ואף ערל גב
רמסיק בגיטין פרק השולח
כיע עדיף יש לומר דלאותם
התנאיכם רמיתי התם
קאמר וקל" ראין היקש
למחצה כלו' וילמוד תחתון
מעליון ועליון מתחתון כעין
בא ללמד ונמצא למר בכל

דוכתא '

6.2%5.001-

ג
grar‏
2
mus‏
00
ע
tate 21‏
ת
חסת
ו
0ז
dam‏
ת
curan‏
yf‏
ו
Eepen‏
Fentia.‏
0
ה
ת
Wnia,‏
ו
0
ף
ו
1
& וח
ו
\7(8%&
ף
וו %
`־]6111116
ת %
ל
%שג\\&

וח" נ
ננ'ר וכ
מא ל
פ ך
ה'.
ול
ש דנרי
אחד וו
ההורהן
ללמר ך
וקושין
הענריה,
מה /כרי
רוכתא
משמן ₪
והקט ך
נא ג
מכן ו
מי דר
ול מון
נדף מ'ו
דמם'ק י
2 ף
האס .
N‏
למחלה כ
ולמ |
V‏ 0

0

aſñimilare 20 levitatem, itemque 4- 7

פ \ הש
(רלה) כל היכא ראי
P‏ 99 (א'כי ? gravitatem; omittimus ſimilitudinem‏
לאוקושי לחומרא שבקינן Pro levitate, & fimilitudinem inſtitui-‏

. 6. 2%5. Ubicunque poſfumus ךא,וכ'‎

mus pro gravitate. Sicuti היקשא רלקולות וְעְבדוה ססס‎

Cod. יבמוה‎ : & Cod. de Idololatria.
Data levitate & gravitate, pro gravi-
tate aſſimilamus. 560 hac in re aliquid
addendum eſt: id præciſè feri ubi
non eſt conſideratio, ut hinc potius,
quam inde concludamus: verum ſi
10 conſideratio & ratio, ut conclu-
damus potius pro levitate quam pro
gravitate, eruimus levitatem. nec 6
curandum. Probatur 8 c. r. Cod.
.קרושי‎ ubi addiſcitur, ad præceptum
affirmativum, quod a tempore non
dependet, teneri mulieres; & Reve-
de reverentia eſt affirmativum a tem-
Pore non dependens, 0 quod tamen
mulieres tenentur; ſimiliter etiam o-

rehtia. Quemadmodum præceptum

munia, 800- Ibi Gemara objicit, At

diſcamus ſtudio legis: q. 0. pro 4-
vitate, סג‎ mulieres abſolvanttir, Et
quamvis 11 concluſio & Revbrentia

Pro gravitate faciat; nihilominus ob-

Icit, ut ſcil. àſtudio legis rem addiſca-
mus, & quidem pro levitate. 4 hoc

היקשא דלחומרא כדאיתא.
ביבמות ובע'א קולא וחומר'
לחומרא מקשי" ויש לחרש
בזה דבר רדוק' שאיז סכרא
| ללמוד כזה יותר מזה אבל
|אם יש סברא ומעם ללמוד
לקולום יותר מלחומראת.
לקולא ילפינן ואין לחוש '
וראיה מפ"ק דקדושיו ריליף.
מצורת עשה שאין הזמן
גרמא דנשים חייבות ממורא
מה מורא מצות עשה שאיו
הזמן גרמה ונשים חייבוות
מתלמוד תוררק \ בלומר
לקולא ונשים פטורות ' ואף
על גב דילפותא רממוראת
לחומרא אפ'ה פריך למילף

מתלמוד תוררק è doo‏ ם quia magis conſideratur, quod‏ סף
\היינו משום דמסתבר ספי Reverantia concludatur, reſponderi‏
דאלו ממורא איבא למימר שגק dueat, diverſam 646 rationem‏

20 matris; ut quorum konor )-

ſimiletur honori ipſius Dei: שאמאביאטרחו סי- - 6ף1000‎

ditamentis.

לב*בװ "”המקךם 1 te non debere iſtis reliqua præce-‏
וכז אומר שם בתוספוחרת' -- .--ה|

]

הל.יכךת עןלם [ 200

כרלך) ויש מדה אחרת -4 Eſt locus dialecticus‏ .36 .6 .
קװכח לו והיינו סמוכיםם dieitur Connexa:‏ גטוף proximus,‏ ו1

cujus expoſitio⸗ duas Scripturas in- -
ter ſe connexas traditas 618 ut 6 פי שני מקראות הסמוכיכם‎

זה לוה | ניתנו לידרש aliquid eruatur. Quemadmodum‏
כראמרינן, ביבמות סמוכים argumen.‏ יבמות 000 proponimus‏

tum hoc Pſal. III. . 4 (potius י‎
fulta) in aternum, in ſeculum, , % לער לעולכם וכר ור יהורה‎
Docor Juda חסת‎ eruit per Connexs, לאדריש סמוכים אלא ה'כא‎

niſi ubi jubetur vi ipſius Script. ut דמוכח מכח הכתוב לררוש‎

aliquid eruatur, vel quid otiatur & . "א‎
redundat, 6ט‎ nos per connexionem 999 כן או מופנה ומיותר‎
doceat. Uti videre eſt Cod. הפמיפוו 4 בהאותאתהובמון‎

ביבמורז פ"ק והא דקאמר & dicatur,‏ וקו c. 1. Quod autem‏
התכם ובכלל דוכתנת רבי. Judam,‏ 8 , , מוק alibi‏
.

quamvis per totam legem nihil per .
Connexa eruat, ₪ Deuteronomio ta- יהורה אף על פי שבכל<‎

התורה ל4ת דריש 12 eruere, non præciſè intelligen-‏ הסמז
במשנדה תורה דריש לאן dus 6 liber Deuteronomii. Nam‏

hoc eſt jus commune, ut ſi hoc 41- .
guatur, aut ſi quid redundet etiam; — רוקא משנה תורה‎
gruatur aliquid. Nec 6 ſumpfit בעלמא אי הוה מוכח או‎

Deuteronomium; niſi quia ipſi cer- מופנה נמי דריש ולא נקש‎
tum erat in iis, quæ 11 משנה תורה מש == פתטווט66ס‎

juberi hoc & redundare aliquid.
6- 237. Argumentum דקים להו דהנהו דהתב) -מס6 ג‎

ſtitutione principii eſt locus dialecti- * מוכח ומופנה‎

cus in 1626 uſitatus, quum Scriptu- .
ץ‎ rem revelat & explicat סמט‎ in =(ךלן\ דיגי בנין אב מרה‎ ,
ס6סו‎ , atque inde iſtam addifſcunt בתורה שהכתוב יגלה ויפרש‎

במקום אחד וממנו לטך,ז nam‏ : 5טטוומות. illi‏ ??106 מו omnibus‏
0 המקומות הרומיםם Scriptura conciſè loquitur, & parte‏

quadam totum innuit. Ideoque vo-
catur phraſi Hebræa, ædificium pa- לו שהתורה תקצר ותרמוז‎

במקצת על הכל ולכך נקרא -תו quia quod docet 6 patris‏ : !וֹ);ו}:
בנין אב שהמלמד הוא כאב inde docentur,‏ אטף לוס ar; ea‏

ſunt tanquam & femore ejus pro-
deuntia. Cæterum Milnicus Doctor \5' והלמדין ממנו כיוצאי‎
16

0
ת
tame‏
ום
4
ף
סף
a‏ ו
8
nec‏
0
ג
tur‏
ס
ומז
1
ח0
ו
1
סת
[!'603
ſi‏ 18
Peme‏

קיונת ל
שי0
ה לה
כראמרינן
י ל
י
רמוכת מכ
כ א מ
ל" הפמו
ננמח :
החם |נכו
והורה 0
חוח O‏
נמר ת
הקא מש
למא אי
מופנה נמי ו
מענה תורה
דקים להו
9
ט־ל» 7
ץ א
בכ
ל P—‏
נמקצת על 1
ל ג ות;,

, ל" עע

-

hic 0085 10005 0131660008 profert,

6 : פטמט 10005 niſi‏ 6מו מסה מיטטף .

inter ipfos alia eſt differentia, quam
quod hic ז1‎ ex uno Scripturæ para-
grapho, alter 8 duobus. Uterque
tamen pertinet ad conſtitutionem prin-
cipii. Hæc enim ſunt traditionis ver-
ba: וס‎ conſtitutionem principii, &
quidem ex uno Scripturæ commate,

quomodo probatur? Scribitur ubi

06 affecto gonorrhœa, Cubile, 6
Sedile: ecce non 618 ſedile זט‎ cubile,
nec viciſſim cubile ut ſedile &c. Con-
ſtitutione autem principii 6 5
paragraphis, quomodo res proba-
tur? Ecce non ſe habet ſectio 06 lu-
cernis, ut ſectio de emittendis con-
taminatis; nec viciſſim ſectio de amo-
vendis contaminatis, זט‎ ſectio 06 lu-
cernis: conditio æqualis quæ ipfis
ineſt, &c. Hæc exotica traditio per-
vulgata eſt: ideo de ea diſſerere

nolo, idque ex intentione noſtra, ut
cognoſcantur tantum regulæ rerum-

que ſimplex ſenſus in Conſtitutione
principil ex uno Scripturæ comma-
te, & Conſtitutione principii 6 duo-

bu; paragraphis. Exiſtimat D. Abr.

fil. Davidis l. m. Conſtitutionem prin-
cipii אס‎ uno paragrapho, ita ſe habe-
re, סט‎ cum vulgè dicimus, Unum
ex ₪700 ; conſtitutionem verò princi-

pii 6 duobus paragraphis eſſe, Unum

0 duobus, quaſi dicas, In guo conditio-
nem gualem. Res autem omnibus
nota eſt, quod niſi, cum occurrit U-
num 0 duobur, סאת‎ duo omninò ne-

ceſſaria ſint, & niſi unum poſſit צס‎

-ל

כפי כונתינו.

ג \ השער ההביע תרק ב

ותנא מביא בכאן שתי מדות
ואינן אלא מרה אחת ואין
הפרש ביניהםם אל4ת שוו
מכתוב אחד וזו משניכתובים
והכל הוא בניו אב דתנ'א
מבנין אב וכתוב אחד כיצר
כתוב בזב משכב ומושב לא

= הרי מושב בהרי משכב ולא -

- הרי משכב כהרי מושבוכו,
מבנין אב ושני כתובין כיצר
לא הרי פרשת נרות כהרי
< פרשת שלוה ממאים ולא
הרי פרשת שלוח ממאיכם
בהרי פרשרת נרורת הצר

השוה שבהן וכו' ופ' בריתא.

זו אצל הכל ולכך אין רצוננו
לרבר ‏ בה נתינ
ביריערת \ הכלליםם לבד
ופשוטן של דברים בכנין אב
מכתוב אחר ובנין אב משני
בתובים דעת הרא'בד ז"ל
דבנין אכ מכתוב אחד
כדאמרינן בעלמא | חרג4ת
מחדא ' ובנין אב משני
בתובים חרא מתרתי בלף
במה חצר השוה והרבר
ידוע לכל דהדא מתרתי אי
לאו דהנהו תרתי מצרך
צריכי ושהאחר לא יוכלל
Cc . 21600‏

- הליבות עולם 202
ללמור "מחבירו לא הורק concludamusex‏ מסם altero luſtrari;‏

85 unquam: quia tum ſunt סם0‎ com- גמרינן מנייהו לעלמא משום‎

mata quæ unius inſtar veniunt, 46 ,| שו‎ e,
duo commata unius inſtar venientia דהוו להו שני בתובים הכאין‎

באחד ושני בתובים הבאי diverſi probant: ficuti expofſi-‏ מום
באחד אין Pvon‏ במו -טם.1 tum fuit, adjuvante Deo, cap.‏
שמפורש בפרק א' מז jus tractatus- Ergo dicendumeſt in‏

omni Uno < duobur, Ecce hoc לל ה = 616 מסת‎ --
6א‎ Ulud. Quod ſi quæras, 51 ita ſit ut השער בסך ה*לכך צריך‎
Conſtitutio principii ex uno paragra- לומר בכל חדא מתרתי לא‎

הרי זה בהריזה ואם תשאל -4 quid‏ ; סמט pho 46 ilud Unum ex‏
[ רבנין 7 cubil ſedi‏ +61 מסם dixit, Ecce‏
אחד היינו הרא מחדא נ. 9063! eſt cubile ut‏ 4

&c. An illud מסם‎ eſt Unum ex uno;
nec quadrat, Ecce non, & Ecce non? לא הרי זה בהרו זה דקאמר‎

לא הרי המשכב כהרי . Reſponſio tua hæc‏ .238 |
המושכ וכו' והל:ת החד+ = factum, quia aliquis regerere‏ 110

potuiſſet, Vehiculum excipitur: qua- 46
Kdicns, nos id non addicere & ]= מהדא הוא ולא ש ל*‎

Hi. Itaque coactus fuit dicere, 06 :* הרי ולא הרי‎
non eſt cubile סט‎ ſedile. quafi 0164- (ךלח) תשובת מפנ,‎

tur, quod quamvis cubile 86 6 2
ambo ſint omninò necefſaria, nec שהיה לו לומר יצא המרכב‎

ſint duo aragraphi pro uno venien- אותו‎ in Rov בכלומר‎
165 ; ne 06 quidem ex iis diſci poſſit e Puern + ממושב‎
vwehiculum. Porro nobis explican- . — ל‎
dum eſt, quid 8 cubili & ſedili 40- 7ע הרי המשכב בהר'‎
diſcamus per Conſtitutionem princi- המושב לומר שאה על פי‎
-ק‎ 6 explicar D. Abraham f. שמשכב ומושבמצרך צריבי‎
laudatæ memoriæ: 5סם‎ non progre- > -.
di זט‎ diſcamus niſi 8 cubil ſecriimn ואינן שני כתובים הבאיבם‎
באחר אפילו הכי אין המרבב

למר מהן * ומעתה יש לנו לפרש מדה אנו למרין ממשכב
ומושב מכנין אכ * ומפרש הרא'בד ז'לל שלות באנו ללמור
אלא ממשכב לבר וממושב לברד ופי הרבר כך המשכב והמושב

המיוחריםם ה₪ הכר והכסר למשכב והכס4ת והספסלל
Llechli‏

94
!טם%
1
;
ה
ץ
ו
מסת
deſt‏
0
לל
0
מתו
₪
0
ף
0
%
ו
1
7
50

סא
0
08
מ
dur )‏
ל
מ
0
י
0
0
00
4

ללמור'מ
נמרעןמי
תו להו
כאחד וש
נחד א
נפר
הש ג
מר בנל
הו" וח נח
סק ו
אחר ה'עו
י
וא חה
המושכ אם

| מא תא

חרי ולא דן
ר
לת לו לונ
כלמר עלא
מ

מוכ
"ציה

יו

** מז

6 אא --

< ſedili ſeorſim. Cujus rei hujusmo-

di eſt expoſitio. Cubile & ſedile ſin-
gularia diſtincta סג‎ propria, ſunt =סם‎

rus ac cervical, ad eubile pertinen-

cia; & ſedes ac ſcamnum ad ſedile.
Eorum germina ſunt, ut interula,
pallium, quoad cubile; & ciſta ac

armarium quoad ſedile: niſi 0
non ſint cubile & ſedile סס‎ propriè

deſtinata; verum inſerviant ad ſe-

dendum & jacendum, unà cum ſuo

proprio uſu. Progredimur autem ad

diſcendum illa per Conſtitutionem

principii, 6 ועסטס‎ & ſedili propriis:
ermina cubilis, & cubili; & germi-

na ſedilis, 8 ſedili. Hæc eſt Conſtitu-

principi ex uno paragrapho.‏ ס₪
Quod veròè cogebatur dicere, Non‏

eece hoc זט‎ illud, conditio æqualis

&c. 14 fiebat propter vehiculum: uti

ſupra expoſitum eſt. Secundum 6

illius rationem diſcimus, quod Con-
ſtitutio principii vocetur, ſive unum
8 duobus eruatur. Hæc 61 regula
D. A. f. D. 1. m. & fundamentalis.
Nonnemo ait, Unum ex uno non
vocari Conſtitutionem principii; ſed

Quemadmodum invenimur, id eſt, argu-

mentum quoddam à ſimili: ut argui-
tur cap. 1. H 2, ubi dicitur, Pro-
Huit iſtud de ſorore uxoris אס‎ uxore
tratris, per Quemadmodum invenimus.
ſicuti invenimus in uxore fratris 6

verum Unum 8 duobus, vocari Con-

ſtitutionem principii: ſed eſſe Unum
duobus ejusdem materiæ, quod 6
Conſtitutio ווקוסמוזק‎ ex uno para-
grapho; eſſe etiam unum 5 duobus

Z‏ 20 | - השער. הרביעי פרק ב

למושב ותולדותיהז כנון
החלוק והטלרת למשכב
ותיברת \ הכלגון ותיברק
שפתהה מן הצר למושב
אל+א שאין משכב ומושב
מיוחדין אבל* הן משמשין
ישיבה ושכיבה עם מלאכתן
ובאנו ללמדן בבנין אכ
ממשכב ומושב המיוחרי!

תולרוחת המשבב ממשכם.

ותולדות המושב ממושב
והיינו בנין אב מכתוב אחר
ומה שהוצרך לומר לאהרו
זה כהרי זה הצר השוה כו'
משוםם מרכב הואת כמו
שנתבאר למעלה ולפידרכו
זה למרנו דבנין אב קרי ב'ן
הרא מחדא בין חרא מתרת!
זו היא שימת הרא'בר ז'לל

ועיקר * ויש מי שאומר.

דהרא מחדא לא קרי בנין
אב אלא מה מצינו כדמוכה
פ'ק דיכמות דקאמר תיתי

אחות אשה מאשת אחבמה.

מצינו מה מצינו באשת את
וכו'י אבל" חרא מתרתי
הוא דקרי בנין אב אלא שיש

הדאא מתרתי מענין אחר.

והיינו בנין אב מכתוב אחר
Cc 2 giverſi‏

| הליכות. עולם . 104
ויש חרא מתרתי רשני עניני

diverſi ſubjecti, quod ſit 0
principii 6 duobus para graphis. 0
autem Unum 8 duobus vocatur
(phraſi Hebræa) ædificium patris, quia
dificium continens .5 lapides, ter-
tiumque 415 impoſitum, dickur ædifi-
cium. Dicitur etiam ædificium pa-
tris; non verò matris: סט‎ vulgò di-
citur, Eſt mater (ſive fundamentum)
in lectione; eit item mater in traditio-
ne. quia pater operatur in tertium,
ipſe in uxorem, & uxor in puerum;
ſcuti hic ſe res habet מ1‎ Conſtitutio-
סת‎ principi, quæ eſt Unum duobus.
Sed cum dicitur, Eſt mater in lectio-
ne; eſt item mater מו‎ traditione, non
aliter ſe res habet ac mulier, quæ o-
eratur מו‎ ſecundum: ut exponetur,
Deo ſavente, capite ultimo hujus ₪4-
- 6. 249 Argumenta generalium
cum ſpecialibur. Ubicunque invenies
generale cui poſtponitur ſpeciale, ge-
nerali non continetur niſi quod eſt in
ſpeciali. Quomodo? Lev. I. 2. Ho-
mo quum ofſert à vobis oblationem:
beſtür. Beſtia eſt generale: hoc volo,

eſt generale reſpectu feræ, quia fera

ſub generali ſc. beſtia continetur:
Lev. . .ד‎ 2. Bos & parva 01ס‎ ad יסק!‎
cicle pertinent. FHic מ1‎ generali non
cenſetur, niſi quod ſpeciali contine-
tur: bos & parva pecus hujusmodi
זמנח‎ aliud quid non eſt: ideoque ex-

cipitur fera ס4‎ oblatione. & ſic omnia

ſmilia. Quod 8 dicas, Si ita eſt, quare
ſcribitur generale; quandoquidem
סהר‎ nihil addiſcunt? reſpondendnm

והיינו בנין אב משני כתובים
ולכך קרי חרא מתרתיבנין
אב משום שבנין שני אבנים
ואחר על גכיהן קרוי כנין !

וקאמר בנין אב ול4ת בנין

|האםם כמיש בעלמגצת אם

למקרא ואם למסורה מפני

שהאב פועל בג'הוא באשה

והאשה בולד כאשר הו4ת
= הענון בכאן בכנין אב שהוא

חר מתרתי אבלד אכס

למקרא ואם למסורת אינו.

אלא באשה שפועלת בשני
כאשר יתבאר בפרק אחרון

מזה השער בס"ר *
: (רלט) ריני כללי ופרטי

כל מקום שאתה מוצא כלל
ואחריו פרט אין בכלל אלא
מה שכפרם כיצר ארכם כי

יקריב מכם קרכן מן הכהמה

כלל" פ" כלל הוא לחיד;
שחיה בכלל בהמה היו !
בקר וצאן פרם * אין בכלל
אלא מה שבפרם בקר וצאן
אין מרי אחרינות לצת
ונתמעטה היה מן הקרבן
וכן כל כיוצא בזה * וא'ר]

אם כן למה נכתב הכלל"

.
0
1
iſtis‏
2
שו
ף
mer‏
ץ
7
יד

7
mel‏
1
כ
00
hene‏
תז
ו?\מ\
ה
ל
את
ז
00

terp
1
eſt,
eſt G

-

0
0 1

.7

4
ל

ושורא
היו כני
לכך י
אל מום
ואחר על
וקאמר ב
אם נמ?
למא וא
שאכ וע
וחאשה כי
העין ככ
ה"א מ
למא וו
אלא באש
נפר ב
מה הש

(רלט& |
נלמקס
ואחרו פו
ה ענפרט
י
כס % ו
לחח בכל
ק' וא
אלץ מח
ך ר .
תתמעטך; -

ב :

--

₪5 השער הרביעי פרק ב.

eſt, quod 8 absque 0 generali eſlet,
adderemus ad ſpeciale per Conſtitutio-

nem principii, aut alium quendam ex

iſtis argumentandi modis. Ergo
prodeſt generale, quò ſcias, ſpeciale

præciſè accipiendum; neque inde 5

quicquam docere ullo אס‎ iſtis argu-
mentandi modis: quia in illo gene-
rali nihil habes, quam id ſolum quod
lex exprimit. Ita exponitur Cod.

6. 240. Ubi eſt ſpeciale cui poſt-
ponitur generale, generale fit addita-
mentum ſupra ſpeciale, & compre-
henduntur omaia. Atque prodeſt

ſpeciale 44 roborandum generale: סת‎

fortè aliquid ſit quod non compre-
hendatur à generali, virtute unius ex
argumentandi modis; ſi id eo non
impediatur quod illi præcedat ſpeciale

ut faciat generale additamentum i-

ſtius, 6טףסט‎ omnia comprehendat,
neque poſſis inde excipere quicquam
argumento ab impari, aut ג‎ vocum

convenientia, aliove loco dialectico.

6. 241. Duo generalia cum -מו‎
terpoſito ſpeciali non æſtimas, niſi 0
ſimilitudinem iſtius ſpecialis: ſenſus
eſt, ut complectaris quicquid ſimile
eſt ſpeciali, & excludas quicquid 1
ſimile non eſt. Quia hic modus 6

duobus prioribus compoſitus eſt: pu-

ta generale cum ſpeciali, & ſpeciale cum

generali. ideoque intelliguntur ambo

iſti modi: & hoc modo veluti ambo-

bus iſtis arguunt, ad amplectendum

הואיל ואין למרין ממנו רבר
"ל דאי לאו כלל4ת היינו
מוסיפין על הארט בבנין אב
או במרה מן המדות הילכך
אהני כללצס כרי שתרע
שהפרם דוקא הוא ולאת
גמרינן מיניה מירי בשוםם
מדה מן המרות שאין לך

בו אל4ת שפירשה תוררה -

בלבד * וכן מפרש להבנזירי
|(רמ) פרם ואחריו כלל

נעשה בלל מוסף על הפרט.

ונתרבה הכל * ואהני פרמא
לאלומי כללא שמא יש רבר

שלא היה מתרבה מן הכלל.
מכח מרה מן המדות אם

לא מחמרת שקדמתו פרם
לעשות הכלל מוסף עליו
ולרבות הכל ואין לך למעט
ממנו דבר מקו ומג'ש או
מרה אחרת ' ..
(רמא) כלשה ופרם
וכלל אי אתה דן אלא כעין
הפרמ פ"לרבות כל הדומה
\ לפר ולמעט כל מה שאינו
דומדה לו לפי שמרדרה זו
מורכברת מהשתי . מרורז
הראשונורת '* כללה ופרט
פרם וכללל * ולכך משמע
omne‏ ג 6

ה₪0

ſimile (quomodo eſt veluti‏ סתנוס
Speciale cum generali;) atque 40‏
excipiendum quicquid ſimile non eſt‏
& hoc, veluti Generale cum ſpeciali.)
æterum ס1.‎ Doctores in diverſas
Jartes abeunt. nonnemo dicit, gene-
rale prius eiſe præcipuum, id eſt,
Kundamentale: cui cenſetur eſſe ge-
שוהיוק‎ cum ſpeciali, quia non eſt in ge-
nerali niſ: quod ſpeciali continetur;
fſed quod iſtud generale poſterius
proſit ad compleétendum quicquid
illi ſimile eſt triplici conditione. 5
etiam qui afſerit, generale poſterius
eſſe præcipuum: cui cenſetur gene-
rale eſſe additamentum ſupra ſpecia-
16 ,4090 ut omnia comprehendantur,
imo etiam quod non 61 ſimile niſi
duabus conditionibus, ſed quod pro-
ſit generale prius ad excludendum,
quicquid ſimile non eſt niſi una con-
ditione. Fundamentum rei videre
eſt in diſcurſu quodam cap. In omni-
bur rebus ſocietætem inſtituunt: atque

hæc eſt verborum ſeries. Quidam .
בכל מערבין וזו היא הצעתה‎

tradit, verba comm. 26. 0. 14. 6
Expender pecuniam illam in omnia 2
deſideraverit animus tuus, continere ge-
nerale; in bove⸗ & in pecuder, ſpeciale,
denique in omnin 2 ex petierit 1 6
animus 744 , continere repetlonem

generalem. Duo generalia cum in-

terpoſito ſpeeiali non æſtimas, niſi ad
ſimilitudinem ſpecialis: quemadmo-
dum ſpeciale hic exprimitur, quod ſit

fœtus 6 fœtu, & 6 fundo creſcentia,
id eſt, veluti bos & pecus, ubi eſt fœ-

tificatio ac multiplicatio, & vinum 6

הליכות עולם
< \ שתיהן ורנין בה כעין שתיהן

שאינו.
דומה אלא מצד אחד ועיקרו

לרבות כל" הדומה והיינו
כעין פרט וכלל ולמעט כל

שאינו דומרה והיינו כעין

כלל ופרט* ופליגי בה תנאי
איכא מ'ר כללא קמא דוקא
פ" עיקר והוה ליה כלל\
ופרט דאין בבלל אלא מה
שבפרמ אלא דאהני כללא

בתרא לרבות כל הדומוח 6

לו מג' צררין * ואיכא מיר
כללא בתרא דוקא והורק
ליה כלל נעשה מוסף על<
חפרט ונתרבה הכל אפילו
מה שאינו דומה אלא בשני
צררין אלצת דאחני כללנת
קמ למעט מה

של דבר בסוגיא אחת פרס

תני חדא ונתת הכסף בכל
אשר תאורז נפשך כלל<
בבקר ובצאן פרמ ובכל=
אשר תשאלך נפשך הזר
וכלל' כלל ופרט וכלל אי
אתה דן אלאה כעין הפרט
מה הפרט מפורש פרי מפרו
וצאן שפרים ורבים וייןושכר
17 . |

ל 4
לק כ למשל הוקמק לצית לפם ב בהאה ינד

1 ך
tur; ſi‏
א₪
wrat‏ ו
lic exp‏
ter⸗‏ את
ם
intellig‏
פסו
115
( ת
60
}',]?ש}
der‏ גז
ו
non ve‏
הה
an‏ ף
Poſteri‏
ה
| שווק
ו
6ל
מ6
0
ף
ש
gur ₪‏
וס})מטץ
01 0
₪6
ה
סף 1
ה
8

quid

-

%

שתיהן
לונות
נעץ נ
טאינו
נללות

אינאג
לק
ופו ך
ענפרט
נזרא ל
למ'
נללא ל
לה כל
ופו \
מת עאי
אֶ
א ל
דמהאל
לתו
ת' חדא
אט" ת
כבקר 7
אע" ר
כרלי נו
אתת ד
תפו
שפרו
0

Potur inebriang, quæ 6 fundo naſcun-
tur; ſic intelligitur quivis fœtus 6 fœ-
tu, & quævis fundo creſcentia. Eſt
alia traditio: quemadmodum ſpeciale
hic expreſſum eſt progenies 6 proge-
nie terræ proveniens, id eſt, aliquid
quod 8 terra creatum eſt; ita etiam
intelligitur quævis progenies terræ
progenie proveniens. Ibi concludi-
mus, aves inter illas res connume-
rari. Qui dicit, ſœtus 6 fœtu, & & fun-
do creſcentia, ei aves hujusmodi
סט‎ ; qui verò dicit, Progenies va-
ria terræ progenie, exiiſtimat aves
6 limo conditas, id 616 , 6 palude-
non verò 6 terra. Ibidem exponi-
tur eorum controverſia: quod is
qui aves comprehendit, exiſtimet
poſterius generale efſe præcipuum,
adeoque omnia contineri; ſed 4
prius generale proſit ad excluden-
dum, quicquid illi ſimile non eſt dua-
bus conditionibus: veluti piſces, qui
8 fundo non creſcunt; nec illi funt
ſimiles niſi una conditione, nimirum
quod ſint fœtus 8 fœtu. verum aves
ſunt ſimiles duabus conditionibus, ut
quæ ſint fœtus 6 fœtu, & סומ1‎ 6
fundo creſcentia: ideoque in gene-
rali continentur. Qui verò excludit
aves, exiſtimat prius generale eſſe
præcipuum, nec in generali eſſe ni-
ſi quod in ſpeciali 16 prætereaque
nihil; ſed quod poſterius generale
proſit ad comprehendendum quic-
quid illi ſimile eſt tribus conditioni-
bus: veluti ut ſit fœtus 6 fœtu, & per-
5תסתט‎ ad ea quæ 6 fundo creſcunt,

7 השער הרביעי פרק ב

שגדולו מן הקרקע אף בל
פרי. מפרי וגרולי קרקע *
ותניא אידך מה פרט מפורש
ולר ולדות הארץ פ" דבר
הנברא מן הארץ אף כלל
ולד ולרות חארץ' ואסיקנא
התם דעופות איכא בינייהן
מיד פרי מפרי וגרולי קרקע
עופות כן י מ'ר ולר ולדות
הארץ קסבר עופורז מן
הרקק נבראו פירי" מן האנם
ולא מן הארץיומפרש התם
פלוגתיהו רמאן רמרברה
עופות קסבר כללא בתר/
דוקא ונתרבה הכלד אלנת
דאהני כללא קמא למעוטי
כל דלא רמיליה משני צדרין
כגון דגים שאינן נירולי
קרקע ואיז דומים לו אלא
מצר אחד דהיינו פרי מפרי
אבל עופורת דומיםז משני
צררין דהוו פרי מפרי
וגידולי קרקע הילכך נתרבו
בכלל ומאן רממעט עופות
קסבר כללגת קמא דוקצת
ואין בכלל אלא מה שבפרט
ולא מדיאחרינא אלא דאהני
כללא בתרא לרבות הרומה
לומשלשה צרין כגון דהוי'
6

208

ſit etiam progenies 8 terræ progenie.
itaque excipiuntur aves, quæ illi ſimi-
105 non ſunt conditione tertia, quæ eſt
progenies 6 varia terræ progenie.
Hæc eſt forma 5 traditionis. Un-
. 06 diſcimus, quod ſecundum eum, qui
poſterius generale præcipuum eſſe
cenſet, duas conditiones requiramus,
ſicuti recenſentur, fœtus 6 fœtu, 26
ue & fundo creſcentia; at qui prius
generale præcipuum eſſe cenſet, præ-
terea omnino requirat conditionem
tertiam, ſcilicet progeniem & terræ
progenie. ſic omnia ſimilia. עס‎ 6
multis 4115 diſcurſibus acutè eliciunt
in additamentis, & probatur, quod
vVelis nolis, cum hæ duæ conditiones
in Cod. 1185ו, ערובי"‎ qui dicit poſte-
rius generale eſſe præcipuum; tum
tres conditiones iſtius qui dicit prius
generale eſſe præcipuum, non ſint
præciſè duæ vel tres: nam ſi ita eſſet,
magnam haberet difficultatem, cum
dickur Cod. ,נזיר‎ quod ubicunque
ſunt duo generalia cum uno ſpeciali
intermedio, complectamur quod-
cunque huic una conditione ſimile
eſt, &c. Ideoque inquit D. Haac, unam
iſtam conditionem Cod. & 5
conditiones ערובי'-4ס0‎ , 66 rem
eandem. In hoc 1000 014166000 o-
mnes conditiones magni æſtimatæ
pro una conditione habentur: quod
ſi præterea ſint conditiones quæ tan-
ה‎ non æſtimantur, vocantur condi-
ס‎ ſecunda. Et in illo negotio Cod.
ערוביי‎ ſœtus èfotu, & 8 fundo creſ-
centia, ſunt conditiones magni æſti-

הליכות עולס

פרי מפרי וגירולי קרקע
וולד ולדור הארץ יצאו

עופות שאין דומין לו בצר

השלישי רהיינו ולד ולדות

הארץ זו היצת צורתרק
\ דשמעתנא התם ולמרני

ממנה רלמ'ר כללא בתרא

- דוקא בעינן * תני צדריכם
כדקאמר פרי מפרי וגידולי

קרקע ומ"ד כללמת קמאת
דוקא מצריך עוד צר שלישי
ולד ולדות הארץ וכן: כלל
כיוצא בוה * ומתוך כמרק
מוגייורז אחרורת מדקדקין
בתוספות ומוכה רע'כ הני

שני צדדים דערובין למ"ר

כללא בתרא דוקא וג'צרדין
למיר כללא קמא דוקא לאו

דוקא שנים ושלשה דאכם
כן תיקשה הא רקאמר בנזיר

דכל היכא ראיכא תרי כללי
ופרט ביניהםם מרבינן כל\
דדמיליה בחד צד וכו 'ולב
אמר ר" דהד צד דנזיר ושני
צדרין דערובין חרא מילתא

היא והך המרה כל הצדרין
| החשובין חר צד ואםם יש

עוד. שאינן חשובין
-* שתני
matæ;‏

י.-

ה

-.1

561\'16 ה‎
Vocatur
iam loc⸗
mantur
magti⸗
את‎ ſu/
ſecundn
ק‎
י‎
מולות‎ g
אתס‎
ז‎ 0

. וח1‎ it

ſecundun
le elle pr
את‎
ו‎
ך‎
ו0) אטף‎

אא .

0סס
ף , ג \1}
in‏ ת
1 מו'
ſo⸗‏ 04
ף kem‏
% מסת
4

לד.

1
letur 0‏
600
טףמ[ 28
סת
ו

ג מ
ולד |
עפות
העריש
הארץ |
דשמ(ה

ממה ר
הק נ
נקמו
ת ו
קאמו
ו
לא ל
קו"
נהולפוף
ש ד
כללאבי
למו כ
ע
לתק
לל הכ
ועוט מ
7‏ 19
e‏
1
e‏

וחום

matæ; ideoque vocantur conditio
una: quemadmodum dicitur Cod.
1a, progenies multiplici terræ pro-
genie non tanti æſtimatur; ideoque
vocatur conditio ſecunda. Sunt er-
iam loca, ubi multæ conditiones æſti-
mantur ut conditio una: quia omnes
magni æſtimantur. uti videre eſt cap.

Hæc ſunt diſcerpꝛa. Summa rei eſt:

ſecundum eum qui dicit poſterius
generale eſſe præcipuum, neceſſe %
ut ſpeciali ſimile ſit omnibus conditio-
nibus quæ pluris æſtimantur, (exque
omnes dicuntur conditio una:) ſed
ut quoad conditionem inferiorem
ſimile fit, non eſt neceſſe. Verum
ſecundum eum qui ait prius genera-
16 eſſe præcipuum, neceſſe eſt, ut 4-
mile ſit etiam quoad inferiorem
conditionem. Cæterum hæc res Sa-
pientibus tradita eſt, ut diſcernant
quæ conditio ſir inferior, in 4
diſſentiunt. Atque mihi videtur,
quod conditio inferior præciſè non
ſit ea, גטף‎ inferior non datur; ſed
quod inferior dicatur reſpectu alia-
rum iſtarum conditionum. Verum
quod ſpectat conditionem inferio-
rem quæ alia inferiori ſit inferior,
non necefſe 61 ut res ſpeciali in ea
aflimiletur. Et hac 06 cauſa duo

generalia iſta neceſſaria ſunt: nam

ſi dicas, neceſſe eſſe ut ק1‎ aſſimi-
letur omnimodè,, etiam usque 4
conditionem omnium infmam, ſ
ita inquam ſit, quorſum duo iſta
generalia? ex ſolo ſpeciali addiſce-
remus quicquid ipſi ſimile eſt, per

09 השער הרביעי פרק ב

כמותן נקראין צר שניוההיא
דערובי] פרי פמרי וגידולי
קרקע חשובין הן ונקרא'!
צר אחד כדקאמר בנזיר ולר
ולדור הארץ אינו חשוב
במותם ומקרי צר שני ויש
מפומות ראפילו כמה צדרין
חשיבי כחד צר מפני שכולם
חשובין כדאיתא כפרק אלי
טרפות כללא דמילתא למד
בללא בתרא רוקא צריך
שיהיה דומה בכל הצרדים
חחשובים וכולם נקרא'ם)
צר אחר אכלל מן הצר
הגרועאין צריך ולמ'ד כללא
כמא דוקאא צריך שיהיר]
רומה אפילו מן הצד הגרועי
והרבר | מסור לחכמיםם
להכיר אי וה הצר הגרוע
שיחלוכו בו וג"ל רלאו דוק"
גרוע שאין למטה ממנו אלא
גרוע בערך הצררין האחרים
קאמר אבל" צד גרוע מן
הגרוע אין צריך לרמות לו
בו ולכן צריכי השני כללים
שאםם אתרה אומר צריך
שיהירה דומרז לו לגמרי
ואפילו אל הגרוע שבכולבם
איב השני כלליםם) למרק
ה ם

הליכות עולם | סג

Cenſtitutionem principii: ]60 mani-
feſt videtur 6116 quemadmodum di-
Ximus. .
6. 242. Eſt & alius modus ſive
10605 dialecticus huic ſimilis Cod.
-קג6 נזיר‎ Trer ſpecies, ſcil. duo ſpecia-
ב‎ cum interpoſito generali: ut Num.
6.3, in verbis à vino aut alio potu ine-
briante abſtineto, 1ס‎ ſpeciale vſ. 4. de
omni re quæ [56 à vite viniſera, genera-
le; à nucleir aeinorum usque ad cu-
tem, iterum ſpeciale. Porrò duo ſpe-
cialia cum interpoſito generali non
æſtimabis, niſi ad ſimilitudinem iſtius
ſpecialis &c. Ibl exponitur quid in-
terſit inter hunc modum & akerum:
quod poſitis duobus generalibus cum
interpoſito ſpeciali, ſi detux quod 4
ſpeciali ſit ſimile vel una conditione,
rem extendamus; ubi verò ſunt סט‎
ſpecialia cum interpoſito generali, ſi

detur quod iſti ſit ſimile duabus con-

ditionibus, rem extendamus, ſin mi-
nus, non extendamus. Hic diſcurſus
procedit ſecundum eum qui ait, po-
Rterius generale eſſe præcipuum; ſed
ſecundum eum qui dicit, prius gene-
rale eſſe præcipuum, res contrario
modo ſe habet: quod intellectu faci-
le eſt.

; 243. Porro hic eſt quæſtiom

locus, quare D. Iſmael hunc lI. dialecti-
cum non connumeraverit, quum duo
ſpecialia cum intermedio generali

sccurrunt; quemadmodum illum

modum recenſuit, ubi duo generalia
cum interpoſito ſpeciali occurrunt.
Qood ſi reſpondeas id factum;, quia

מהפרט לבדו נלמור כל!
הדומה לו בכנין אב אל4ק
ודאי נראה כמ"ש *
(רמם) ויש מדה אחרת

כיוצא בה בנזיר פ'ג מינין

זהיא פרט ובלל ופרט מיין
ושכר יזיר פרם מכל אשר

| *צא מגפן היין כללמחרצנים

זערוג' הזרופרט פרמ וכלל
ופרם אי אתה דן אלא כעין

הפרם וכו ומפרש התכ
מאי דאיבא בין מרהזו למרה.

האחררז דאלו בלל ופרם
וכלל אי איכא דרמי לירק

אפילו מחד צד מרבינן;פרט

זבלל ופרס אי איכא ררמי
לירק. משני. צררין מרבינן

זאי לא. לא מרבינז * והך
שוגיא אתיא במ'ר בללגת

בתרא דוקא אבל" למ"ר
כללא קמא דוקא הוי הדבר
איבכא זקל להבז *

ערבנ) ובכאן מקוםםז

שאלה למה לא מנה רב'
ישמעאלל מדה זו של פרמ
וכלל ופרם כמו שמנהמרה
כלל ופרם וכלל * וא'ת לפי

\ שהו דומורת היא נכללר]

עם קבירתה זלפיכך לא מנה

iſti

הא .|

4
000

non וו‎
dle 5
ſe conwen
ש‎

) תווו4סות
gar 6‏
1ם
0

אחחש -.

וז AWtor‏
008
סוֹ]תב;סוֹס

=

1011 non

מחס מסת <

ו
ו
י
dum eri‏

אט |

ש..
וחום
ſubl.‏ חחס

8,1־0811181 *

ג

”ןשלזןפ
;}\\0.1&
מס!ץןן ;16

ק 4, 'ו.?וש&

שמ" כ |

מהפוט ‏
הדפח ?
וד נר
W‏
נא נ
הא נתו
-
| יאמפוו
נח
ופוטא' \
[ חום ו
| מא דום
האחרתן
וכללאי\
[ וללפת
| לה מע

/

"על

לא את
| כלאקמ
| *נאק

ר

- |

- ום

. כללדפרטן

. ש נו2

.

-

iſti modi ſimiles ſunt, alterque cum
altero comprehenditur; ideo eum

non numerafle: ססם‎ nihil eſt multis

06 cauſis. Una eſt, quia etiamſi inter
ſe conveniant, eum ramen numerare
debuit: quemadmodum recenlſuit
modum Generale quod eget ſpeciali,
& Speciale quod eget generali; Res
quæ diſcitur 6 ſubjecto, & Res quæ
diſcitur 6 fine ſuo: qui modi inter ſe
conveniunt, & tamen ſeparatim do-
centur. Præterea Cod. נזיר‎ collocat
autor inter iſtos differentiam, uti ſeri-
סם‎ in cohærentibus. Ideoque ſolutio

elegantior סגת‎ in re eſt, quod Doctor
Imael iſto arguendi modo duorum

ſpecialium cum intermedio generali
rem non inveſtigarit: quocirca eum
non connumeravit. Iſtos autem pa-

ragraphos Cod. 5גוף מיר‎ ſupra pro-
duximus, eos inquam ad alium ſcru-

tandi modum transfert: quemadmo-
dum etiam nonnemo illic iſtos ſcru-
tando enarrat.
4- 244. Quum occurrunt duo

generalia alterum alteri annexum

cum ſubſequenti ſpeciali, paſſim jubet

Gemara, ut inter 64 ſpeciale colloce-

tur, & æſtimentur inter Duo gene-
ralia cum intermedio ſpeciali. Exem-
plum Cod. שבועות‎ cap. .נ‎ ad verba,
Et redimendos ejur à nato unum menſem,
&c. Num. 18. 16. redimendos, genera-
16 ; argento, ſpeciale; redimes, genera-
le. & quamvis, redimendor ejur & ע‎
dimer, apud ſe invicem ſcribantur, &
denuo ſcribatur, ſecundum æſtimatio-
מ116‎ tuam, argento, nihilominus acutè

השער הרביעי פרק ב

.. נפר ה.
אותה אין זה בלום מכמרק

הנירז י אחר שאפילו יהיו.

דרומורת ה'ל למנותרה כמו
שמנה כלל הצריך לפרם
ופרט הצריך לכלל* רבר
הלמר מענינו ודבר הלמר
מפופו י וכרל אלו רומ'ן

וכפולין הן* ועור בנזיר נותן

ביניהם הפרש כמו שבתבת!
בסמוך לכן הפירוק המחוור
בזה הוא דרבי ישמעאל אינו
דורש מרת פרט וכלל ופרס
לפיכך לא מנאה והנך קראי

דניזר רמייתינן לעיל מפיק

להו לדרש4ת אחרינא כמו
שיש מי שרורשן התס' |
(רמר) \ שני כלליםם
הסמוכיםם זרה לזרה ופרט
אחריהם אומר בכל דוכתא
הטיל הפרט ביניהם. ודונן
בכלל ופרט וכלל רוגמגת
בשבועות פירקא קמא גכי
ופדוייו מבן חרש כו ופדוייו
כלל כסף פרט תפרה כלל
ואף על פי דפרוייו ותפדה
גבי הדרי כתיבי והדר כתיב
בערכך בסף מ'מ דרישליה
בכלל ופרט וכלל משוםם
שרל שדיודה לפרס4ת בין
2 120

-קאס

212 - םלוע הליבות‎
explicatur per, Duo generalia cum in- הכללים והוה ליה כלל ופרם‎
termedio ſpeciali. Quia hoe vult Ge- ' וכלל וכז בכל דוכתא‎
mara. 17066 ipſum ſpeciale inter ge- 5
neralia, סט‎ ſint Duo generalia cum (רמה) .אַכלר־' ופרם -מו‎
termedio ſpeciali. Sic המרוחקים זה מזה פלונתא -תוגקוסוו4‎
6. 245 Generale & ſpeciale \ 6 בכמה רוכתיאיכא מ'ד רנין‎
invicem 2 controverſiam pari- | :
unt multis 10615 : nam quidam dicit, ומסיק בפ"ק דפסחים רה'מ‎
inde formari argumentum. Sed בחד ענינא אבל בתרי עניינ? -תסס‎
cludit Gemara 0. 1.06 Paſchate: 106 דברי הכל= אין רנין דאין‎
intelligendum efſe 06 una 6; at in מוקד' ומאוחר בתורה ול‎
duabus rebus omnes fateri, inde nemi- ה‎ 19 P
nem arguere. quia non eſt prius 6 בריר לן אי כלל קדיכם א‎
poſterius in lege: 6 nobis non פרט קרים אבל בחר ענ'ינא‎
liquet, ₪ 6 præcedere intell- מאי דמוקרם מוקדם ומאי‎
gatur: an ver⸗ ſpeciale. Unum quod - * רמאוחר מאותף‎
m una 6ל 6ע‎ materia proponitur;
præcedere; quod poſtponitur, ſequi (רמו). כלל שאינו מלא‎
סט‎ ordine cenſendum 61 איז רב,ן אותו כבלל ופרמ'‎

§. 246. Quum generale non ha- „
6סם‎ plenum Ranm, non cenſetur ee פירוש בלל"‎

שאינו עומר מצד עצמו אבל conſtiuere argumentum, Generale‏
הואת רכוק עםם הפרט כך eum ſpeciali. Expoſitio hujus, Gene-‏

מביאך בפ' קמא דןבהוכ: =שמ מויוק vale qued non haber‏

eſt: quod non conſiſtit per ſe; ſed cum
ſpeciali omnino conjunctum eſt. Ita > * וצ'ע במקומרק‎
loquuntur cap. 1- de ſacrificis: verum (רמז) ויש שאינ רורש‎

conſideratione eget!‏ סח
Prio.‏

ומיעומי כל&'מ\' במקרם כלל explanatlegem ſenſu argumen-‏ מס

Angmenti & diminutionir. Quaſi di-
cas, Pro hiſce, Generale יכלר* ס”שי ריברק עט מנקס‎
50601216 cum generali; Duo genera- ומיעם וריבה וריבה ומיעט‎
lia cum interpoſito ſpeciali, in eruen- וריכה * וההפרש שיש בין‎
510 }611?;1 3}1;1111(52]` , Auxefin cum di- nene בללו ופרטי‎
minezione- Diminutionem cum au- -א‎

את התורה ממשמעות בל -סז 0 ססם
ופרם אלא במשמעות רבו" סף Eſt etiam nonnemo‏ 147% .

7

xeſ. D
diminn
interce
ו‎
הר‎
ום‎ ſa
ווס‎
1ס‎
שו‎
0
0
ף‎
מוו1‎
לת‎
ת‎
ciali,
ת‎
0
ף‎
הו‎
6

Deind

הה
ſtex‏
ף
סף
gener⸗‏
י
0
את
60 1
₪
ו
ו
סת
8[1'61[]11
ו
ט\\\}\ט

הנללם
ולל יכ
י
המרוחק
נמח ר

מי
נח" ע
כ הנ
מקי ום
גררלן)
פס קדי
מא ר
רמאודל
(רמי
אןתין \
רש נ
שאינו ע
הא ינו
מג'אן נ
ו' במקוֹט
רמו
ל\ התורן
ומיעטי ק

[ לשתין

ןכלד ף

יש -
| 'ת

%);6,

xeſi, Dus augmenta cum interpoſita
diminutione. Differentia verò quæ
intercedit inter generalia cum ſpecia-
libus, & augmenta cum diminutioni-
bus, huic fundamento innititur, quod
tibi ſuppeditabo. quod illi qui rem
eruit per generalia eum ſpecialibur, ſpe-
ciale ſit expoſitio ipſius generalis; huic
verò qui rem eruit per augmenta cum
diminutionibur, ſpeciale non ſit expo-
ſitio, verum diminutio quæ excipit
partem, partemque relinquit. Et de-
hinc tibi explicabitur differentia quæ
ullibi occurrit. Qui ſenſum elicit ſive
argumentatur per generale cum ſpe-
ciali, nihil in generali habet quam
quod ſpeciali inſit; nec quicquam ad-
dere potes, ne quidem quod ſimile eſt:
qui verò arguit per augmentum cum
diminutione, complectitur omnia;
atque excludit quod ſimile non eſt.
Deinde ei qui arguit per duo gene-
ralia cum inte rpoſito ſpeciali, ſpeciale
eſt expoſitio ipfius generalis, nec quic-
quam generali comprehenditur niſi
quod ineſt ſpeciali; & quum denuo
generale adhibet, non procedit ut -ם‎
i iſto generali poſteriore quicquam
addat, niſi ſolum ſimile: qui verò ar-
guit per duo augmenta cum interpo-

Iia diminutione, omnia complecti-

tur, & excipit quod diſſimile eſt; niſi
quod denuo omnia complectatur, imo
id etiam quod diſſimile eſt. nam 1
non excipit niſi unum, quod maximè
alienum eſt. Et Seriptura ſapientibus
conceſſit, ut cognoſcerent quidnam
excipere conveniat. At quod concer-

7 השער הרביעי פרק ב

הוא ע" זה היסוד שאתן
לך שמי שדורש כללי ופרטי
חוי הפרט פירוש של הכלל
ומי שרורש ריבויי ומיעוטי
אין הפרט פ" אלגת מיעוט
שממעם מקצת ומניח מקצת
ומעתה יתבאר לך ההפרש
דבכל דוכתא. מאן דדריש
בלל ופרט אין בכלל אל+ת
מה שבפרט ואין לך להוסיף
ואפילוהדומהי ומא דרריש
ריברה ומיעם ריברה הכלה
ומיעם שאינו רומהי ומא]
דרריש כלל ופרט וכללל
הוי הפרט פי של הכלל ואין
בכלל אלא מהח שבפרמ וכי
חזרוכלל לאבא להוסיף לך
בכלל האחרון אלא הרומה
בלבד' ומאן דרריש ריברק
ומיעט וריברק ריבה הכלל
ומיעט שאינו דומה אל+ת
שחזר וריברה אפילו אותו
שאינו רומרה * ולא מיעט
לך אלא רבר אחד היותר
רחוק \ ומסרו | הכתוב
לחכמים לרעת אי זה רבר
ראוי למעם * ובענין פרט
וכלל ומיעט וריברה הרין
בהן להפך מכללל ופרם

120 ג‎ nit

214 הליבות עולם‎
נתו‎ ſpeciale cum generali, s imind⸗ וריבה יומיעט: והטעם מפני‎
tionem cum augmento; in 115 modus - ס 6הלפ‎
contrarius 61< huic qui ſpectat gene- 9 125 272 שפרט‎ |
116 cum ſpeciali, &augmentum cum אך סתיררה הלכך ריברה.‎
diminutione. Ratio eſt: הכל - אבלל מיעומ וריבו? -ס! מנגוטף‎

ciali cum generali, generale מסת‎ 61 d2 אעים שהריבוי מרבה‎

explicatio; 460 contravenit. itaque „
colnoloctiur omnia. Verum in di 0 SE ממ המיעום‎
.דמה בא למעט והלא minutione cum augmento, quamvis d9‏
ב ערװז אל>ת ;0)1}111118ן:611611)}3־3,&1%111611}\1111&)0111?1
ת ש ח שא ם nihilominus diminutio 66801640 con-‏
הרי הוא במו שנכתב אחר firmandum. Etenimad cujus exce-‏
ptionem tendit? תסתמג‎ hactenus nul- הריבוי וממעט לפחות אדוד‎
12 augmenti facta mentio? Sed 6 ודוגמא לכלזה בכלדוכתין-‎

ita ſe habet 46 1 poſt augmentum ſcri- , ; הפ‎
beretur & exciperet ſaltem unum. .תלאַית,־ לכותבם עם שאינו‎

Totius hujus rei exempla paſſim -סס‎

currunt: quæ aſſcribere gravatus fui, (רמח) ריני כללהצריך‎ \

quod neceſſe מסם‎ ſit. . :
, 6- 248. Argumentum hoc, Ge- לפרט ופרס הצרי לכללד‎

מרה זו ללמר שהכלל צריך 4 nerale egens ſpeciali, & ſpeciale‏

לפ" הפרט ותפרט לפי inquam arguen-‏ סות generali,‏ זס ק6

di modus ל6‎ ſpectat, ut doceat, Gene- =
rale opus habere expoſitione תדמרק בנפשך 5ק1‎ 2 8) 990

generalis. Nec animo tuo aſſimiles מדה זו למררת כלל ופרם‎

כי ההפרש ביניהם הואבזה -6>) 0608 וטף hunc modum alteri,‏

nerale cum ſpeciali: quia differentia

inter eos hac in re conſiſtit, quod העני" שבלל ופרט כל אחר‎

in Generale cum ſpeeiali, uniuscujusque -מפורש משמעותו לעצמו‎

צריך שום אחר להבירן & ſgnificatio explicita ſit ſeorſum,‏
בגון ההוא דלעיל ! בהמר- -מסטף neutrum akero opus habeat:‏

admodum in ſuperiori 1נסט, ס?/1‎ Lev.
1.- השיואק ווז ו?‎ eu,,beſbia. ? בקר וצאן הבהמרה א'נ'‎

צריכה לפ" בקר וצאן ולא & expoſitione bovis‏ 6966 מסת que‏

בקרוצאן לפ" הבחמה ולפו' 66)8סת ססק & bos‏ ססת pecudis;‏

habent זט‎ per beſtiam exponantur. — . J
ideoque dicebatur non elſe in ge⸗ אמרו א'ן בכלל אלא מרק‎

nerali niſi quod ſpeciali continetur: שבפרם שהפרם ל4 ב*?‎
ל0‎ : quia

4 / .
י , .‏ של קמסנ "ם" היק =מלק נב א הלומל יא-6 . ל. בל

ף
ת
7
מוז

1ס
בוֹססץ}
non‏
eſt,‏
ננ
celli‏
הה
0
ף
מֶס
ת
ו
ת
ſi que‏
eſtge‏
ו
וס
| א
7
ו
ו
את
40
ק

. * /22808]

/ ס
י
את
08
CO‏
]
וֹשבז??
0 \%&ג

שנל
סַ
הכלי
אלפ
ממת
התו
הוכיר
הר" חו
הרנו
ודונמא
נלאית
-
9
פו.
מדחוו
ל' ה
הלל ו
מדה ו
כי ההפו
העניי ש
מפורץ
\אאָ ל
6
כז ואא
לרכה ל
כקואן
1
o‏
g⸗‏

ג |||השער הוביע פרק ב .

quia ſpeciale non procedit ut expo-

nat ſignificationem generalis, quod

explicitum eſt & per ſe conſiſtit; ſed

= אם‎ limitet ejus generalitatem. Verum

cum occurrit Generale quod eget
ſpeciali, ſignificatio ipſius generalis
non eſt per ſe explicita: nam opinio
eſt, ſignificationem ejus huic potius
quam alteri convenire: ideoque ac-
cedit ſpeciale ad explicandum ac
eruendum illius ſignincationem. Id-
circo vocant, Generale egens ſpe-

ciali: quaſi dicas, ut exponatur per

ſpeciale. Quemadmodum Lev. 17. 13.

O teget eum pulvere. quem locum
non enarramus per Generale cum

ſpeciali, ut, teget eum ſit generale, &

- סשק‎ ſpeciale, ססם‎ ſit in generali ni-
ſi quod ſpeciali continetur, &c. quia

eſt generale egens expoſitione ſpecia-
15 : nam & teget eum continet ſignifi-

cationem occultandi vaſe quodam, at-
que etiam ſignificationem commiſ-

cendi cum pulvere, ſed præcipua ejus
ſignificatio eſt occultandi & abſcon-
dendi notio. Ut Gen. 18. 17. tegamne
ſeve occultemne ego קם‎ Abrabhbamo, id eſt,
abſcondamne ego abAbrahamo? ſimi-
liter Prov. II. 13. & ſidur animo tegit
וש‎ ocœcultat rem. kta accipitur plerum-
que 02200700 ſive occultatio quæ in le-

ge occurit. Porrò quum additur

Pulvere, autor exponit hanc occulta-
tionem, eſſe confuſionem ipſamque
commixionem: & extrahit genera-

le 6 ſignifieatione ſua. ideoque illum

paragraphum enarrant ſuo loco, ſci-
licet capite Obtectio ſanguinir, per Ge-

לפרש משמעותו של הכלל
דמפורש ועומר היא אלגת
לפרס כללותו אבל. כללד
הצריך לפרס אין משמעות
הכללל ‏ מפורש ‏ לעצמו
דמסתבר משמעותו לדבר
אחר יותר מלדבר אחר
ובא הפרט לפרש ולעקור
משמעותו * ולפ" אמרי כלל.
הצריך לפרם כלומר לפ"
הפרט כגון וכסהו בעפר
דלאדרשי" ליה בכללופרט
וכסהו כלל עפר פרט ואין
בכלל אלא מה שבפרט וכ"
משום דהויכלל הצריך לפ"

הפרטדוכסהו משמעכפיית.

הכלי ומשמע נמי בלילרת
עפרא אך עיקר משמעותו
לשון כפיידה וסתר הוגת
כמו המכסה אני מאברהבם
המסתיר אני מאברהם וכן
נאמן רוח מכסה דבר וכך
הםם רום כיסויי" שבתורוק
וכשאמר בעפר פ" עלל
הכיסוי הזה שהֶוא בלילרק
ועירוב ממש ועוקר הכלל
ממשמעותו ולכך דרשוהו
במקומו פרק כיסוי הדכם
ככלל הצריך לפרט ורוגמתו
nerale‏ .

216

nerale egens ſpeciali. Qujus etiam
exemplum exſtat Cod. ))22. qui
arguunt & loco, Generale quod eget
ſpeciali? זט‎ quum legitur 1.
conſecra mihi omnemn primogenitum,
dicere poſſes etiam ſœminanmt: ſed do-
cet quod reſpondeas, nomine maris.
ſi mas, dicere poſſes, quamvis etiam au-
te eum prodierit fæmina, &c. quaſi di-
cas, quia primogenitus eſt mas, ſen-
ſus eſſe poſſet, conſecrandum primum
marem qui gignitur, quamvis etiam
ante eum prodierit fœmina; id tan-
tum requiri, ut ſit primus marium:
ideo hæc veniunt, primogenitum, quic-

quid aperit vulvam, & iſtius rei fun-

damentum eſt in illius ſignificatione,
quod primogenitum vulvæ requira-
mus. Sic ſimilia omnia.
§. 249. Argumentum hoc, Res
מו‎ genere contenta- & ſeorſum ג‎ ge-
nere expreſſa 24 docendum, non -אס‎
primitur ſeorſum ut 0 ſe quid do-
ceat; ſed ad docendum de toto ge-
nere ſeparatim exprimitur: hic -מ1‎
quam locus dialecticus in lege oc-
currit, ut doceat aliquid 06 4!ק1‎ re,
ejusque generali. Phraſis hujus lo-
ci talem habet ſignificationem, quem-
admodum in negotio quod tractant
ubi de accenſione agitur, Exod. 35.
4. Ne accenditote ignemt. Accendere
comprehenditur ege⸗ Ne facias ul-
מו?‎ opur. at quare ſeorſum exprimi-
tur? ad diſtinguendum, quaſi 5
ur diſtinguantur opera: puta, ſi fece-
- וצ‎ accenſionem cum reliquis operi-
bus una congerie, eum teneri 66 46-

הליכות עולם.

בבכורורת * מכלל הצריך
לפרם כיצר כנון קרש לי
כל בכור יכול אפילו נקבה
ת'ל זכר אי זכר יכול אפילו
יצהה נקבה לפניו וכו' פי
משוםם דבכור זכר משמע
זכר הראשון שנולד ואפילו
יצתה נקבה לפניו רק שהוא
בכור לזכרים) את4ת בכור
פסר רהכם ועקר לזוה

ממשמעותית דבכור לרהם

בעינן וכן כל כה'ג '.
- (רמם) רינירבר שהיה
בכלל ויצא מן הכלל ללמר
לו ללמר על עצמו יצנת
אלא ללמר על הכלל כלו.
יצא מדה זו בתורה ללמד

על עצמו ועל כללו ולשון

המררז כך משמע כענין
שאמרו גכי הבעררה לגת

|\ תבערו אש | הבערה בכלל

לא תעשה כל מלאכה היתה
ולמרה יצתרק לחלק כלו

לענין חילוק מלאכות שאם

עשרה הבערה עכם שאר
מלאכורת בהעלםם) אחרת
שחיים עלד הבעררת בפני
עצמה ומלמררת לאחריבס

מה הבערה חייב בפני עצמה
6ס

וחס
0 8
6
צוס
יו
001 08
ſeorlun‏
dum,‏
ו
10
Aunc [‏
גס
7
ו
7
7
ו
ף
הפ
ce‏ א
.
ſecrar⸗‏

מוקס -

gui‏ מו
את
Cema‏
rioſuse‏
Müragr⸗‏
Gener⸗‏
1
1
מל
%
-
&וֹתס!ף&
0 תש
Wer⸗‏

6

ננו"
לפרס
נלננט
ת'ל וכ

תה
שם

| גרהו

תה (
נגורלו
נו ו
ממשמן
ע \
1ם
ככלל וו
לא לל
אא ה

7 עס
המרה |
לאמרו |
הגערו א
ו
ולמה 7
לעיןחל
לה ת
נלאגורן
ג
ל ו

להתק
4-ו

[ "אמד

cenſione ſeparatim. 40066 etiam pro

aliis operibus, quod ſicut 06 accen-

ſione tenetur ſeparatim, 102 06 omni-
bus ſimiliter. Slmiliter Deut. 18. 10.
II. Ppythonicus & ariolus ſub -8סמסץ‎
cis comprehenduntur. quare ergo
ſeorſum exprimuntur? ad docen-
dum, ut pythonicus & ariolus lapi-
dandi; omnes hujusmodi 616 lapi-
dandos. Talia multa ſunt. Verum

hunc locum dialecticum invenimus
etiam nihil prorins pro ipſa re doce-

re: ſcilicet סו1 מו‎ quod Lev. 7. 20. le-
gimus, Anima quæ comederit carnem
2 ſacrificio euchariſtico. cum immun-
ditia ſua in ſe. euchariſtica ſub genere
conſecratorum comprehenduntur:
quare igitur ſeparatim exprimuntur?
Ut ſibi aſſimilent: puta, ut ſacrificia
ſunt conſecrata altaris: ita etiam 16-

gem 06 quibusvis quæ ad 26ז41‎ con-

ſecrata ſunt eſſe accipiendam. ſic ex-
cipiuntur conſecrata pro labe templi:
in quibus non tenentur de ulla im-
munditia. Illum diſcurſum profert
Gemaracap. 1. .שבועות‎ Quod ſicu-
rioſus quis interroget- At quare iſtum

paragraphum non expendunt per

Generale cum ſpeciali? ut dicant,
non eſſe in generali niſi quod ſpecia-

li continetur: itaque in euchariſticis

reum fieri; in reliquis eſſe liberum?
Keſpondebitur ipſi, quum generale

cum ſpeciali ita ſe habet, ut duabus ſe-

Ctionibus diviſim reperiantur; omni-
um conſenſu, non expenduntur per

Generale cum ſpeciali: uti eſt Cod. . ב י בל = ה9י‎
66 Paſchate. Cæterum illud 00 accen- 1877 א‎ 12) 7922 n
. 6 - 6מס‎

נ1

אף הכל כן: וכז א*נב;ךוירעך'ני,*:.
בכלל כלל המכשפי" הי.

ולמה יצאו ללמר מה אוכ
וידעוני בסקילה אף הכלד
בסקילה וכאלו רבות * אך
מצאנו ז המדר שאינרק
מלמררת לעצמרת כלוכם
באותה ששנינו ותהנפש אשר
האכל בשר מובח השלמים
ומומאתו עליו * שלמיכם
בבלל כל הקרשי היו וּלֶמה
יצאו להקיש אליהבם מרק
שלמים קדשי מזבח אף כל
קרשי מזבח יצאו קרש ברק
הבית שאין הייבין עליהםם
משוםם מומאה ומייתי לר;
בפו" קמ+ דשבועות ואבם
ישאל שואל ולמה אין דנין
אותדה בכלל ופרם לומר
אין בכלל אל ' מה שבפרם
ועלהשלמים יהיה חייב ועל
השאר יהיה פטור 'תשובתו

כלל ופרט המרוחק בשתי

\ פרשיורת לרברי. הכל א'ן
דנין אותו בכללל ופרט
כדאיתצא בפסחיםם) והך
דהבערה לא דריש לה רבי

< יוסי : לחלק במדרת: :דבר.

הליכות. עולם -

ſion e Doctor Joſe enarrando, מסם‎
collimat 44 diſtinguendum, idque per

hunc modum, Kes ſub genere con-

tenta &c. )60 ad commune interdi-
ctum, quaſi dicas, ad ſublevandam le-
gem de accenſione: propter eam
reum non teneri 40 lapidationem , זט‎
quidem in reliquis operibus; ſed 6
eſſe commune interdictum. Multi
autem objiciunt: quid? an D. Joſe
pugnat cum 13. arguendi modis,
quorum hic unus eſt? Verum ſolu-
tio elegantiſſima omnium, quas in
hac objectione vidi, hæc eſt: quod
Doctori Joſæ ſuppetat alius paragra-
phus 44 diſtinétionem operum: uti eſt
Cod. 16 Sabb. cap. Regula praſtant.
ergo velis nolis, paragraphus, Ne ac-
cenditote, non procedit ad diſtinctio-
nem operum; ſed ad interdictum
conſtituendum. Hinc addiſcere li-
cet, quod ubicunque conſtat non e-
narrandum eſſe per modum „Res 7
genere contenta; enarrent altera enar-
ratione.
6- 250. Sequitur argumentum,
ſcilicet, Res מ0‎ generali quodam con-
tenta & ſeorſum expreſſa ad aliud o-
nus imponendum quod cum generali
gonvenit; ſeorſum exprimitur ad al-
levandum, non 24 aggravandum- 16
fignificatur aliud onus quod cum ge-
nerali convenit, quodque Scriptura 6
generali educit, & in ס6‎ facit ſpeciale
quoddam, in quo commemorat par-

tem rei prioris, allam ejus partem re-

lnquens. Quemadmodum ulcus &
aduſtio, quum ſcribitur Levit. 13. 18.

בעלמא כלומר להקל על
ההבערה שאין חייב עליה
וסקילה כשאר מלאכות אלא
לאו בעלמא ורבים מקשים
וכי חולק רבי יוסי על "יג

מרות שזו אחר מהן זהפירוק

והמחוור מבל מה שראית'
בזאת הקושיא הואזה דרבי
"וֶסי קרא אחרינא אית לירק
לחילוק מלאכות בדאיתא
בש''פרק בלל גרול הילכך

ע"ב קרא רלא תבערו ל4ס

אתא לחילוק מלאכות אלא
ללאו * ויש ללמור מזרק
דהיבא רמובח שאין לררוש

ברבר שהיה בכלל שרורשין

בררשא אחרינאי
(רנ1) דיני דבר שהירק

בכלל ויצא למעון מעון אחר

שהוגת כענינו יצא להקלל
ולא להחמיר פ? מעון אחר
שהו4ת בענינו שהוציאו

הכתוב מן הכלל ועשה בו

פרט אחר והזביר בו מקצת
ענן הראשון והניח מקצתו
כנוז שחין ומבורה דכתיב

ובשר כי יהיה בעורו שחין

ונרפפטפ" או בשר בי יהירק

בעורו מכורת אש והל4ל.

itena

0
ם‎
#שוֹ[‎ 1
nonne
omniun
0ס‎
explica
) ge
carne
ה‎
encdim
8
nem 1
ה‎
veret;
comme
וא‎
ſta alio
explicit
ה‎
dum: n
סת‎
סא‎
סמסד‎
00
ן\%װת\‎
77

0
4

2

ellet.

מז
-
ח
dum.‏
4
mant⸗‏

נולמ
ההנער
לת
לא נ'

וני חי
ות?
המתו"
מאת ה
ש
וֹל,.תילרק
ב נ
לנץ
אזאל
לאו *
לתכאו
כתני !
גררשא
ת
כגלל ויו
שא
ולאלהו
שא
הנחות
י
ע ה"

ע

שו ג
נופאו
מור ,
ו

ו
aut caro, quum‏ .24 .) ץ ſanata ſit.‏ & ; 07ס

Juerit מ1‎ eute ejus aduſtio ignir. atqui

nonne ulcus & aduſtio, in complexu
omnium iſtarum plagarum? Rei =אס‎
poſitio סאת‎ eſt: מ1‎ ulcere & aduſtione
explicat Deus rem totam, & ex illis,
(ad generale pertinentibus) iſtud de
carne viva & feptimana ſecunda præ-
termittit. Eſt autem hic in lege argu-
endi modus: quandoquidem D. accu-
ratus fuit in explicando circa iſta ratio-
nem immunditiei, & 66 15 fecit ſpe-
ciale quid quod in his ſpeciatim obti-
neret; quod commemoravit, tantum
commemorare voluit, 5 quod præ-
termiſit, prætermittere voluit. nec 1-
ſta alio onerantur, quam quod de ipſis
explicitè traditum fuit. Atque hoc ad
allevandum; non verò ad aggravan-
dum: ne ſuſtineant quod 06115 dictum
non eſt. Quod ſi dicas, Poſtquam di-
xerat ad allevandum, quid opus erat,

non verò 40 aggravandum? Reſpon-

dendum erit, Quia ſubjungere voluit
מ1‎ argumento ſequenti, ſeorſum ex pri-
mitur ad allevandum & ad aggravan-
dum; dixit etiam in hoc, Non verò ad
aggravandum: quamvis neceſſe non
eſlet.
6. 25 1. Quod ſi ponatur ſepara-
מו'‎ ad imponendum onus diverſum
ecum ס11‎ non conveniens; ponitur
ſeorſum ad allevandum & aggravan-
dum. 7 allevandum, hunc habet ſen-
ſum, quod in ipſo de priori jure de-
mant aliquid, &aggravent imponen-
tes ipſi jus quod ס6 מ1‎ explicité tradi-

|| השער הרביעי פרק ב

שחין ומכווה בכלל 2—
הנגעים היו פ*" שחין ומכוה
פירש בהם כל הענין והניח
מהם מחיה ושבוע שניומרה
בתורה הואיל ונזקק לפרש
בהכז דין הטומאה ועשרק
מהם פרט בפני עצמם מרק
שהזכיר הזכיר ומה שהניח
הניה ואינן מעונין אלא מה
שנתפרש בהם * וזו להקל.
ול להחמיר שלוצת יהיו
מוענין מה.שלא נאמר בהם!
ואית אחר שאמר להקל מה
צריך ולא לההמיר י"למשום
רקא בעי למימר במרה של
אחריהיצא להקל ולהחמיר
קאמר נמיבהאולא להחמיר
ואע'ג דלא צריך *
| (רנא) ואם יצא לטעון
מעון אחר שלא כענינו יצ'א
להקל* ולהחמיר . פירוש
להקל שמקילין בו מז הרין
הראשון ומהמירין לתרז
עליו חרין שנתפרש בו כגון
ראש וזקן דכתיב ואיש או
אשה כי יהיה בו ננע בראש
או בזקן * והלא ראש וזקו

בכלל" עור ובשר היו '.

* יצא
צהז 2 Ee‏

tur. Ut caput & barba, quum ſcri-
bitur Leviti 13. 29. 7 in vire
aut mwliere erit plaga; in capite vel in
barba. At nonne caput & barba ſub
enere cutis & carnis comprehen-
duntur? Sed quum ſeorſum ponun-

cum illo מסה‎ convenic (id eſt, 06 im-
munditia porriginum, quæ מסם‎ eſt
de immunditie aliarum plagæ ſpecie-

rum) ſeorſum ponuntur ad ſublevan-

dum & aggravandum. ad ſublevan-
dum, quia non judicantur אס‎ conſide-
ratione albi crinis, quod eſt ſignum
immunditiei in reliquis iſtis plagis, ad
aggravandum, quia judicantur ex cri-
ne flavo, qui in 9נ‎ explicitè traditur.
.- ]6 252. Argumentum, Separa-
tim poſitum ut de ס6‎ novi quid ſtatua-
tur, revocare non potes ad generale,
&c. Exponitur novi quid, quod gene-

rali refragatur : 6ב‎ additamentum

quod ipſi additur, quod non ſit in ge-
nerali, non vocatur res nova. Secun-
dum traditionem c. r. ) , Res ſub
generali contenta & ſeparatim repeti-
ta ut 06 ea novi quid ſtatuatur, י‎
quomodo ſe habet? Lev. 14.= 1
29001 jugulubit agnum itum in loco, uli
jusulare ſolet pecratum: .. nam Kout

peceatum, ſie reatur. ubi non opus 6

doctrina qua diceretur. Sicurt pecca-
tum, 0 reatur. Quorſum doctrina
סאת‎ indicanda? (Mia leproſus ſeor-

fum ג‎ generali proponitur, id eſt à
על גבי מובה ת'ל כחטאון ₪686 שחור" שת י+ יאו יב ך‎
ס6‎ novi quid ſtatuatur, quoad polli-

complexu reliquorum reatuum, ut 6

gem manus pollicemque pedis- פ‎

0 95 עךלם .- 220
ובשיצאו למעון טעין אחר

שלו בענינו פי' במומארת

> נתקיםם שאינרה ממומאר]

שאר מראורת וצאו להקל

tur adimponendum onus 2100 quod 4 ןלוֹ;חמ”ך להק- שלא‎

בשער לבן שהוס סימן
טומאדה בשאר \ גננעיםם
ולהחמיר \ שידונו בשער
צהוב שנתפרש בהם'
(רנם) ריני יצות לידון
בדבר החרש אי אתה יכול
להחזירו וכו' פ" דבר חרש
שסותר ארת כולו ! אבל<

- תוספת: שניתוסף בו שאינו

בכללו לא מקרי דבר הרש
ברתניא בפ ק דיבמות דבר
שתיהבכללויצא לירון בדבר
החרש וכו' * כיצד ושחט.

< ארז הכבש . במקום אשר

ישחט ארץ: החטארת כי
כחטאת האשםם שאין תיל
כחטא' האשם מה ת'ל לפי
שיצנט מצורע מכלל פ"
מכלל שאר אשמות לידון
ברכר החדש בבהן'ר ובבהן

| רגל הירק יבול לומר דאינו

טעון מהן רמיםם ואימורי"

ף 0
oneran‏
08
na hec‏
ווז
מ
מוס
מסם
וה
ה
-
סל
ו

ungus

101 le
₪. 7
0
Wentun
₪ }]1?8
}113! א‎
ו‎
יא‎
4 ו‎

.-

on-‏ ו
ו
ך ף
ה

אוף ..

חו*
י
Verhae‏
| 908
ס
0 מוח
[ת%}ישפ

ונללא
שואנ
קם
שאך מ
ולהתמו
טנאה
ולהחטיי
לונ ץ

נרגי ה
לקחורי
שתר \
תוספת:
לה
1
הנכ

| ה=

fanguis altari
reatu leproſi, ex ipſo pollicibus indi-
tur. Verum libamina generale מסת‎

cere quis potuiſſet, iplum non ס‎
onerandum applicatione ſanguinis &

adolendorum ad altare. ideo doctri-

hæc proponenda fuit, Sicut pecca-‏ 4ת3
peccatum oneratur‏ סט ſic reatut:‏ ללק
ſanguine & adolendis ſuper altari, ſic‏
etiam reatus. Quia ergo vocatur 5‏
nova pollex manus ac pedis, non ve-‏
rò libamina, quibus reatus leproſt 0-‏
one-‏ תסם neratur, reliqui verò reatus‏
rantur; ſignificatur, non vocari rem‏
novam, niſi quum ipſum generale de-‏

ſtruit- ut pollex manus סג‎ pedis: quia

in reliquis omnibus reatibus, omnis
debetur; 46 מו‎

deſtruunt; ſed ſunt vulgare addita-
mentum, quod in reatu leproſi addi-
tur ſuper reliquorum reatuum requi-
fita. Atque hoc intereſt inter hunc
arguendi modum, Rer nova, & illum,
Rer ſeparatim exprimitur ad docendum
de toto genere. Quemadmodum illud,
quod Pythonicus & Ariolus ſub ge-
nere omnium veneficorum compre-
henduntur. quare igitur ſeparatim
etiam ponuntur? זט‎ ſibi affimilent:
uti pythonicus & ariolus lapidandi;
ſic omnes, &c. Lapidatio autem non
eſt quæ genus deſtruit. ideoque 4
æſtimant Illo arguendi modo, Ad do-
cendum de genere. Cæterum contro-
verſ'a eſt de arguendi modo ו.‎ no-

va, in TTA .קבס‎ Quir esrum locur.
Quidam ait, quod niſi ad generale

ſuum revocetur, à ſeſe invicem non
Uluſtrentur: nec ipfum novum ג‎ ſuo

י

מזבח אף אשם כן 'ומראיקרי
- דבר חדש כהן יד ורגל ולא
נסכים שאשם מצורע מנון

ושאר אשמות אינם טעונים

משמערלא מקרי דבר חדש

אלא כשסותר את הכללל7 -

כנון בהן יד ורגל ששארבל

האשמף כל" הדםם למזבח.

ואשםם מצורע ניתן ממנו
לבהנור אבל נסכיםם אינו
סותר הכלל אלא תוספרת
בעלמא הוא שניתוסף באשם
מצורע על שאר אשמוות

והיינו דאיכא בין מרת דבר.

חרש למרת יצא ללמר על
הכלל כי הך דאוב וירעוני
בכלל כל המכשפיםם היו
ולמה יצאו להקיש אליהם
מה אוב וירעוני בסקילרה
אף כל וכו' י וסקילה לאז
הוי רכבר סותר ארז הכלל

ולכך רן אותו במרת ללמר.

על הבלל ויש מחלוקרת
במרת דבר חדש בזבחיכם
פרק אי זהו מקומן איכנל
מ'ר דאי לא הדרי לכלליה
לא גמרי אהדרי ל4 איהו
* מת]ן.

Ee 3 generes

הליכות. עולם 2

genere; nec ejus genus ab ipſo. 4-
115 dicit, ipſum ſolum eſſe quod à
genere ſuo non illuſtretur; ſed ejus
genus ab iplo illuſtrari: nimirum
in ס6‎ quod in ipfo præter illam re-
pugnantem innovationem invenitur-
Quod ſi quæras, Quid intereſt -מ1‎
ter hunc arguendi modum: & 41-
lum, Jeparatim ponitur ad imponen-
dum diverſum onus cum illo non con-
ונמסש‎ ? nam neutro arguunt, niſi
quod ibi in ambobus exprimitur,ni-
11 ad generale fuum revocentur. Re-
ſpondet Doct. A. f. Davidis 1. m. reve-
ra ita eſſe, ſcilicet amborum eandem
elſſe rationem; niſi quod in 6 qui-
dam ſit exceſſus ſupra priorem quem
commemoravimus. Nam in priori,
5ס‎ ſeparatim ponitur ad imponen-
dum diverſum onus cum illo gene-
rali non conveniens, idque in ne-
cotio immunditiæ porriginum, quæ
ad illas plagar priores nihil omninò
pertinet: atque אס‎ jure non licet in
115 concludere quicquam ex requi-
ſitis priorum illarum plagarum, ni-
ſi in ipſis exprimatur. ſed hic ar-
guendi modus progreditur ad do-
cendum, quod etiamſi hic uti illic
ſe res habeat (quemadmodum in
reatu leproſi, qui eſt ſacroſanctus
ut reliqui reatus, & mactari 6
ad Aquilonem סטס‎ iſti;) nihilo-
minus, quia in hoc novè aliud quid
conſtituitur, nihil in eo tibi licet,
duntaxat à renovationis ipſius tem-
pore ac deinceps, donec ad gene-
rale ſuum explicitè redeat. & quam-

מכלליה ולא כלליה מיניה !
ואיכ4 מ'ד ראיהו בלבד
הוארלא גמר מכלליה אבל
בללידז גמר מיניה פ" כלל
דבר שיש בו זולת החירוש
הסותר וא'ת מה בין מדוה
זו למרת יצנת לטעון מעו]
אחר שלא כענינו שהרי אין
רנין בשתיהן אלצע מרק
שנתפרש בשתיהםם שםם
אלא אם כן החזירם לכללם
ןָאומר הרא'בד זיל דודאי
כ] הוא שהרין שלהם אחד
אלא שיש בזר. ותרון —ú‏
הראשונרה ‏ שהזכרנו כי
הראשונה יצא לטעון טעון
אחר של:4ת כענינו בענין
טומאת נתקים שאינה מענין
הנגעים הראשונים כלל ומז
הרין אין לדון בהבז מריני
הראשונים כלום אלא אם כן
נתפרש בהם אבל המררק
הזובאה ללמר שאע'פ שענין
הזה כענין הא' כגון אשםם
מצורע שהוא קרשי הקדשים
כשאר אשמות וטעון שחימת
צפון כמותםט אפ'ה הואיל
ונתחרש בו דבר אחר אין
לך בו אלא משעת חירושו
ץ

י
V‏ ₪6
ה
] !
ו

נ
;
ſi‏ ס ?
י
ת
ה
0 60
ו
אא זג
ה
pechmiari‏
ו
88
ne 2‏ 40

של. ו-

וה תותו
%]!)]2}51%
ו

ו |

Kartutor.
Mlter ace
04 ſine
ו'‎
8

..
12:11](]\1}&?
את 6
י
ק חו
ו?

מנללה
ינא
הוארלא
נלליה !
דנר שי'
המתר \

אחר ע
נס
אלא סו
אמר ה
ב) לא ש
אלא ש"
ה"אנר
הראשונָה
אחר שר
מומאת ת
הנגעים ה
איןך
הראקנים,
נמפוע גן
הו באה לל
הת כ
מור ש

| =ד ווד

עשון כמותן

| ללו
.

4 זעת

6

1 vis priorem ex hoc addiſcere poſſi- 029 * ?ןאולך ער‎

mus, ur qui פטוק‎ novitacs habeat; בפי ואעיפי שהיינן. יכולום.‎
nihilominus quia inter ipfos 616 emi- ב הראשתה - שהיא‎

nentiæ 94005 , duos arguendi mo-

dos eſſe cenfuerunt. Hic 64 ſermo מחרשת יותר מ'מ כיון ש"‎ :

ביניהם מעלה חשבו אותם D. Abr. f. Davidis laudatæz memoriæ.‏
לל מדות לשוז הראיבד ו' Argumentum: Res qu?‏ .3 25 .6 -
שתי מרות לשו הרא בר*ז ל ſubjecto ſuo 1 , 80 res quæ‏ ₪8
& סמם‎ ſuo diſcitur. Expoſitio hujus, (רנג. דיני דבר הלמד‎
Quæ & מפאפון‎ diſcitur, ſic habet: 66 מעינו ורבר הלמד מסופו‎
arguendi modus in lege, ut quodlibet l
abſtruſum, in quo explicatum non „ . .————
eſt de quo dicatur, addiſcamus ex סתום שאין מפורש בו‎ |
ס6‎ quod proxime ſequens explica- במה מדבר מדה בתורוק‎
tum eſt: סט‎ traditur in cornucopis. שנלמוד מן הענין המפורש‎
Ne furator,„eſtne præmonitio ו בוס-,א סזק‎
10`:,"1;!\3ץ18%33?‎ verò nonniſi pro fure So &an ה‎
pecumiario? 1910616 potes, Proce- לא תגנוב הרי זו אןהררק‎
das atque id 01645 ex 13. arguen- לנוגה נפשות או אינו אלא‎
di modis, quibus lex explicatur. 18 לנונב ממוו אמרת צא ולמד‎
ifto ne gotio tria הת ם — \ -סקסחק שקססיאץקן‎
מיג פרות שהתורה נררשת שמוח &:15):3?ףכ1]:10:6&ץ;ע\צס*גאָף%סװ:תםם‎ <
unum autem abſtruſum. diſcamus בהם ג' מצות אמורות בענין‎
abſtruſum סג‎ explicato. 176009 - שתיםם מפורשורת ואחך‎
li ſermo eſt? de morte per ſenatum ו‎ —
irroganda: puta, Ne occidito; Ne סתומות נלמוד |פתומוה‎

fſeortator. ergo etiam, Ne ſurmor, ſ- ממפורשת במה הענין מרבר‎

militer accipe. Ita uwuis ſimilia. 8 במיתרת בירת דון פ" לת‎
guæ ל‎ fine ſuo diſcitur, ſic הוב ק את כ =< זנסומסקאס‎ - e
ipſius rei fine. Atque hoc planum תרצה לא תנאף אף‎
הגנוב כן ובן בל כיוצאמזה - ק rei fine. Atque hoc‏ ש#שי;}כ»

- 6- 25 4. Argumentum duarim ודבר הלמד מסופו פ"‎
ſcripturarum ſibi contradicentium מהטניז עצמו ופשום הוא+*‎
&c. Hic arguendi modus in lege תפו =ה‎ r
explicitè coninetur. Quemadm **
dum dicimus, quod unus paragra- 07 המכחישי]זה ארת‎ |
phus dicat Ex. 19. 20. tum deſcendt מרה זי מפורשת בתורור ז‎ <
Jehova ſuper montem Sinai; alius ver רמוא כדאמרינן כתוב אחר‎ -
5 , : 0 ExO d.

24

ſim vobiſeum, deinde tertius 005 con-
ciliet Deut. 4- 16. 9 clis audiendam
propoſuit tibi vocem ſuanm, ut erudiret
4 &c. Per cœlos intelligit ignem
& aquam: quod oſtenderit ſimilitu-
dinem ignis, 14 eſt, תנוס ות1ום[‎
ſuper montis cacumine, ut inde lo-
queretur. Hæc eſt illa depreſſio,
qua Sapientes 1, m. dixerunt Deum
depreſſiſſe cœlos; non verò quod eos
ullo modo in ſua eſſentia mutaverit.
Atque ex hac conciliatione, qua ter-
tius paragraphus conciliat apteque

componit duos paragraphos 1ט11‎ in-

vicem contradicentes; Doctores no-
ſtri idem addiſcunt alibi in duobus
paragraplis, qui 1191 invicem con-
tradicunt, nec tertius ad concilian-
dum accedit. Sicuti quod in סוטה‎
legimus: Unus paragraphus inquit
(Jum. 35. 5.) & metimini extra civi-
tatem quamque, ad plagam Orientalem
bir mille cubitor; alius verò 4 ( Vſ. 4.)
ב‎ muro civitatir cujusque extrinſecus
milje cubita. ubi ₪11 ambos conciliant
ex ſententia ſua, & ſolvunt ſecun-
dum conſiderationes ſuas: quemad-
modum diſcunt argumento ab im-
pari, quod ſuppeditavit Deus, mul-
ta argumenta ab impari per totam
legem. Cæterum quod addit auter,
donec procedat paragraphus tertius &
gonciliet; סם‎ inquit, duos paragra-
phos, qui ſibi invicem contradicunt,

tibi rejicere non licet vel ipſos ut er-

rore ſcriptos ſumere, adeo 6 0
corum directionem pro virili non

עולם

Exod. 20. 22. guod 6 cæœliz .

וירר +" עלד הר סיני וכתוב
אחר אומר בי מן השמיה

דברתי עמכםם י הכריע הג,
-מןהשמים השמיעך את קולו
ליפרך וכו פי"השמים שהוא.
\אש ומיםם שהראה דמורת
האש העליוניםם על ראש.
ההר לדבר מתוכה וזו היא.

ההרכנה שאמרוז'ל שהרכין

שמיםם לא ששינה אותםם
= מהוייתן כללי ומזו ההברעה

שהבריע הכתוב הג ותקן
שני כתובים המכחישין זה
את זה למדו רבותי" במקום
אחר בשני כתובי"שמכחישי]
זה את זה ולא בא השלישי

להכריע כאותרה . ששנינו

בסוטרה כתוב אחד אומר
ומרותסם מחוץ לעיר ארז

| פאת קדמה אלפים באמרק

וכתוב אחר אומר מקיר

|העיר וחוצה אלף אמרק
והס הכריעו ביניהם) *

מרעתם ותירצו לפי ראיותם
כמו שלמדו מקל" וחומר
רשכינה כמה קלים וחמורים

| \ בכל התורה והאדקתניעד
| \ שיבצת הכתוב חשלישי

- מכיב

redeas,

6
ת
tal‏ מוחז

0 \מבטף י

die‏ ף
quem‏
kam ſen‏
mum:‏
ſum ce‏
non ce‏
מ.
סץ
ו
tiliter e‏
0
tur.‏

7
אז
dos Do‏
6
7 211\1;1
Qor no‏
0 0
0 %
dor‏ 0
modun‏
i‏ ף
הה

` celebra

n,

אחר או
דנרתי (
מח
לפרך וכ
א? יב
האט הע
ההר לרג
ההרכנה!
שים 0
מהוייהן כ
שתכריץ.
ש' כהוג
את וח ל
אחו געני
האז וה

-4 לתוע,

סומר 1
(מדותם ‏

| שתלח

חוב א
חר וח
הם הנ
וסוז

- ש עע

"שג'נה כנ

ל חתו
לש ת

לק
ס

celebrati.

redeas, donec procedat tertius pa-
ragraphus eosque conciliet: 6ו‎

tum facies ſecundum conciliationem

quam obſervabis. Hic modus eft ille,
qui dicitur, 177 ſimile alio in loco,
quem ſubtiliter explicavit Hillel co-

ram ſenioribus Bethiræ: quaſi dicas,

unum alteri opitulatur, ejusque ſen-
ſum confirmat. Hic- modus per ſe
non conſtituit modum, qui cum
.לז‎ modis numeretur: verum quia

poſteriores, quos enarrabat, erant
Qiſtincti modi, hunc etiam una ſub- ש‎ |
אינרז מרה בפני עצמרה‎

tiliter explicavit. Omnia hæc ſermo-

Doctoris A. f. D. I. m. continen-‏ סמ.

CAPUT II

.212 .6 י0
R æmittenda eſt generalis præfa-‏
tio, quare D. Imaèl non nume-‏
raverit illos 32. arguendi mo-‏

dos Doctoris Joſis Galilæi; ſicut hos

13. recenſuit. Atque nobis hac in 6
aliud non ſuppetir, quam quod Do-
cCtor noſter Samſon libro ſuo ſcrip-

ſit: cujus hæc ſunt ſummatim verba.

Ecce quod D. Imaeèl omnes 4 2. mo-
dos non connumeraverit, quemad-
modum tredecim iſtos: ideo factum,
quia +05 13 nemo impugnat, ſed

. השער הרביעייפֶרק ב

ויבריע ה'ק שני כתוביכם
המכחישין זה את זה אאתה.
רשאי לרהותן ולההזקן
בשבו של תחזור לתרץ
< אותםם כל מה שהוכל ער
< שיבטע > הכתוב | השלישי
ויכריע ביניהם ! ואז תעשה
כפי ההברעה אשר תראה
וזהו מדת כיוצא בו במקו
אחר שררש הלל לפני זקני
בתירנת כלו' הא מסייע
לחבירו ומחוק מעמו וזן

ליחשב עם י"ג מרות. אלצת
לפי שהאחרונות שדרש היו

מרות ררש גם לזו עמהן כל .

זה לשון הרא'בר ז'ל+

הפרק השלישי

* להקרים הקרמהכולל;

B‏ למרה לגת מנדה ר
ישמעאל ה'לב מדות ררבי
\ יוסי הגלילי כמו שמנה הי"ג
ואין לנו בזה אלאמה שבתב
רבינו שמשון כספרו ואלו
רבריו בקצרה הת רלאת
השיב ר' ישמעאל כל ה'לב
מרות כמו ה"ג. מפני שאלו
ה"ג לא מצות אדכז חגלק

עליהם והם רהוטות ושגור י. 9%5 Aſitatiſſimi ſunt omniumque‏

Sicuti מו‎ 1111616 experti
ſumus, quod nonniſi ſeptem modos

בפי הכל כמו שמצינו בהלל.

recen-

הליכות עולם ‏ - 226

recenſuerit: ut habet traditio, Hillel שלא מנה רק שבע מדורת‎
ſenex explicavit ſeptem modos co-
ram ſenioribus Bethiræ. 6 quicquid

ועל כל פנים לא היה מפני 64 arguendo non adhibuit;‏ מו quos‏
שלו היר. דורש שאה in ipſius 01*}8] diſpoſitionem‏ 11 גוטף .
tem- — +6 = 4‏ ס1 necefſariò‏ 6ט4 nacti erant,‏
המדורז אַלא שאלו היו pore explicandi erant, quia eorum‏
פרורות בפיו או היו צר'כ'ן erant homines. Quod‏ מועסק 1205 מסת

..

Doct. Iſmaeli competit in tredecim לאותו זמן שלא היו בקיאין‎

iſtis arguendi modis. Aut alia ratione ברזורר! לררו וש‎
dicendum, D. Ilmatlem פסו‎ modes בהןוכך יתכן לרב' 'שמעל‎
ſive argumenta omiſiſſe, partim 84 ביג מרות ' או אחרת‎
non cenſerentur argumenta, ſed ut עזב רבי ישמעאל" אותן‎
quæ in Shlprare mam ate tere המרורק מהן משוםם רל+ת‎
;)תט‎ exempli gratia, 4 ה ףך‎ ? /
& [14 : partim quod non facerent חשיבי מדות אלות כמאן‎

- 840 arguendum gravitatem aut levita- דכתיבי בקרא בהריא במו‎

* בהקש וזולתו ומהם משום literæz‏ גטף tem ullam, ut Formula‏
. 2 51 וה הנומפק : vocibus aecipiuntur‏ סצס
שאַע*ם להו כד*ח ,?ום חומרא non facerent niſi 40 conſtitu-‏ הסטף .
או קולא במו נוםריקון \מום endum ſimplicem paragraphorum‏
שאינם אלא ליישב פשוטי ſenſum; ut Magnum 2 parvo depen-‏
denr, aliaque ſimilia. Itaque ſumpfit .= = — —‏
המקראות כמן דבר נד? id,‏ סום הסנ in‏ ותומו Doclor‏

quo lex explicatur: quaſi dicas, cor- הנתלה בקפן וכיוצא בו‎

pora 1695 , 10 eſt, levſtates, gravita- \'לכך נקט רבי ישמעא‎

665 , uraque forenfia. Et ſecundum ä

15 rationes conſtabit סעגטף, נקם‎ D.

נדרשרת. בוה כלומר נופי dlos modos omilſerit. Ec-‏ .ב 61ת1

תורה קו לות וחומרות ודינין: autem tibi eorum rationem ſigil-‏ 6א

5 | וע'ם המעמים האלו יתייש מסמ madum‏ ס6תט,/4250 Ab‏ - דתטגו

לך השמטת ה'לב מרות לרבי ושמעאל וְהא לך מעמן א' ל'"
מריבוי מדה זו ל4 חשיב רבי ישמעאל משום שיש יתור נמור |

- =\ והויכמאן דבתיב בהד'א ממיעום לא חשיב לה שהיא מרוה:

N‏ גה וּקש

\

ſit, hoc faum non fuit, quia reli- שבע מדות לפני זקני בת'רא‎

6001

comput

Perkecla

ף
ו
Purarit‏
1
| מושו
non hu‏
0צו
ה
00
ת
hoc in‏
6מו
modun‏
rum 4‏

- a

ו

'!וֹכ[וֹטווֹ'!־?ץ *

ע
מ ba‏
Qoris‏

enatrat

י
0ס
non co‏
Mututa‏
Pularis‏
ה
ו
ש
Pedltan‏
י
את

י |

ת
י
ול ה

שא ננה
נדתנ'אן
שנע מדוי
לנלפ
לא ה
המדות .
סרורות נל
לאחוזען
נקןונךית
ג מדות
ע ת
חמרת מ
חטני לל
דכת'פי כ
" משא
שום לה
א קלאכ
שום אר
?המקראןת
התלה כ

4 ך -
במלתיה

נררקת 5
הרתקלות
ל הטעמ
ך העממת

, בך'ו
ו)

computavit Doctor Iſmael, quia eſt
Perfecta redundantia, סהם1ס‎ 4
quod manifeſtè ſcriptum exſtat. 4
diminutione, hunc etiam non com-
putavit D. Iſmael, quia eſt 5

ſuperffuus: nam planus eſt. Ab aug-

mento poſt augmentum, eum quoque

non numeravit ob cauſam מ1‎ augmen-

20 & diminutione memoratam. ſimilis

ratio eſt in diminutione poſt diminutio-

nem. Adhæc, iſtum Ab impari expli-
eito non connumeravit, quia torum
hoc in paragrapho manifeſtè expo-
ſitum eſt. Avocum convententia, hunc
modum computavit D. Iſmael: ve-
rum æſtimavit eum ex ipſo legis cor-
pore- adeo ut inde diſcamus [5 16=
vitatis & gravitatis. A conſtitutione
principi, hunc modum computavit
D. Iſmael: ſed ipſius verba, funt ver-
19 ſtatuti ac juris; verum iſtius Do-
toris verba, verba ſunt popularis
enarrationis. 2 vid brevi, ſive com-
pendio: hic modus tantum eſt diſ-
poſitio contextuum: ideoque eum
non computavit D. Imael. Ere im-
mutata, etiam pertinet 40 verba po-
pularis enarrationis: ideoque eum
non computavit D. Iſimael. Ex ordi-
ne diviſo; tem, Ex eo quod adilluſtran-
dum adducitur &c. hi etiam non ſup-
peditant jus, ſed diſpoſitionem tex-
tuum. quapropter iſtos modos ne-
glexit D. Iſmael. E generali tui ſub-
Jungitur faätum: etiam 6ו1‎ non com-
putatur; quia nobis inde non prove-
nit levitas, nec gravitas. Et 7
ſeripturis guæ ſibi invicem contradi-

- השער הרביעי פרק ב

מיותרת כ* היאת מפורשות

מריבוי אחר ריכוי גם ארז.

זו לא מנה מהמעםם הנזבר
בריבוי ובמיעוט וכן המעכם
במיעוט אחר מיעוט מק"ו

מפורש נם לוולא מנהשהכל.

מבואר בפסוק בהדייצפ '
פג'ש זאת המרה חשיב לה
ר'ישמעאל אמנם חשיב לה
מגופי תורה וילפינן מינה
ריז קולא והומרא * מבנין
אב גםם מרה זו חשיב רכי
ישמעאל אבל רבריו דבר'
חס ומשפמ ורברי זה התנא
דברי אנדה * בררך קצרה!
מרה זו אינדה אלנא יישוב
המקראות ולכך לא חשיב
לרה רכי ישמעאל" מדבר
שהוא שנוי גם זארת דברי
אגדה ולצת חשיב לה רבי
ישמעאל* מסירור שנחלק
ומדבר שבא ללמד וכו' גכם
אלו אינן דין כי אכז יישוב
המקראות הילכך לא חשוב
להו רבי ישמעאל מכללה

שאחריו -מעשה גם זו לגת.

חשיבא רלא נפקא לן מינה
לא קולא ולא חומרא משני
כתובים המכחישין;והאתזה
F f 2.- cunt:‏

הליכות : עךלם 4 28

cunt, eſt modus ſuperior. מוטוות‎ fei- היאז המררק של מעלה‎ .

מדבר שהוא מיוחד במקומו ? %#;9”0;!}”6?6”/”8”!;7 ו
י 0 Ex 60 quod ]90 7060 non expliea- e‏ , מוסטג
ומרבר \ שאיט 95 zur „non Dnnumeravie D. Imael,‏
נמקרמין ל4ק 9 רב' quamvis 116 debitæ obſervationes‏
ישמעאר" אף על פי שדין prodeant: quia profluit ex argum.‏
משמרות יוצאין ממנו מפני re qua Sl Fne Mor Ex eo Zu‏
; de hoc dicatur, 60 non pertinet:
modum non connumeravit שהיא ו ב הלמר‎
Doct-Iſmael, quia מסת סס‎ continetur 7 מסופו מדבר שהוצת בזר‎
ſtatutum & jus. Sic in myſtiea expo- ואינו ענ*יןלז* רבי ישמעאל‎

לא מנה מרה וו שאין ברק ſitione ad popularem ſermonem per-‏

tinente, modus. Ex 00 quod cum 06706 ב ה ששש‎ | 44
dicatur, in compari etiam locum ₪ /חק וֹמשפכ; וכן במררש‎
0 Conſtitutionem principii quoque ſpe- אגדה מדבר שנאמר בורק‎
ג‎ . Ex eo 4 &6161&;01;%06%0! וה'ה לחב,,ח גם זה בנין אב ־?!?װוֹוֹ‎
20 ſe habet, &c. nec 06 hoc modo 100 ה ע ו ע „ ב‎
ו סיאר‎ Doct. Hmasl: quia nihil מרבר שהוקש בשת' הל-*‎
continet, quam verba popularis enar- הש רבי‎ R וכו‎
rationis & expoſitionis myſticæ. Ex *שמעאל שאינה אלא דברי‎
0 quod à compari ſuo arguitur, etiakk „= י‎
;113 modus talis 0 expoſitio, 46 ſi 2r n אגךה וררשאי‎
manifeftè ſcripta eſſet; vel dictio una מוכיח עליו גם זו. מררש‎
quæ -סז‎ duabus ponitur: 1000086 כאלו נכתב בהחיא אן מל‎
3;%\}!? modum D. IImael non compu- = אחר עומרת במקום שר‎
לו‎ : % | — ,„
6. 256. Ex es quod compar ſuum ולכך לא חשיב לרק רבי‎

arguit, hune etiam maclum non Som- ישמעאל'‎
utavit D. Hmael, quia 40 popularem
: שפ*מסוֹפנע;;מ:‎ pertinet; ססת‎ inde vel R רנה מרבר.‎ \
מוכיח על חבירו גם וה לא jus vel judicium provenit: præterea,‏
quia ſub genere argumentorum ab חשיב רבי ישמעאל שהיא‎
אנדה ולא נפקא מינה לק ₪0959 5 =₪ 6 unpari continetur;‏
(ר0). מדבר שהיה בכלל ויצא מן הכלל ללמר על עצמו רמ =-

robu⸗

\ ושמעאל לא חשיב הך מרה רפ'ל רליתא אלא דבר שהיה בכלל

- :
י

שם -

. 1.!1]61?\]2

ו
0
!1??#:#!2
d⸗‏ 1ו
mael n‏
ו
quami‏
אז
n⸗‏ 110
4
ו
ת
מ
ה
| ג
| ]

ה
וש
ו.1
של
Tem &‏
pr‏ וגת
ג
וו 11
וס

ול -

!67?28
שמ [

:

Ny
מונו?‎

ייו
נמקומו
ושמעאר
מעמרות
שא \
מסימו מ
נו עי
לא מה.
ח מ
אגדה מו
וה'ה לת
מרמר ש
זנו ום
ישמעאל
אנרהורר
מוניח (

| ל נת

אחר שמ
ך 9א
"עמעאל י
א
שו ל
חוב ופו
אגת ול

הונ

תו ,

']0551}

robuſtum 164 ſe habet, quanto ma-
gis debile? .
6. 257. אם‎ 60 quod מו‎ genere con-
tentum, ſeorſum ab ס?‎ repetitur, ut de ק‎
04 doceat. Hunc modum Doct. 1-
mael non computavit: quod ipfi vi-
deretur; rem aliter 16 תסם‎ habere.
quam הז‎ illo, Quod ſub genere con-
tentum, ab סס‎ ſeorſum ponitur, non
ideo repetitur quò de ſe quid doceatz;
ſed ut סה‎ toto genere doceat: aut
forte, iſtum exponendi modum -מסת‎
ווות‎ ad popularem enarrationem per-

innere. Hujusmodi eſt pro reliquis

argumentis ratio. Cæterum poſt-
quam ſcripſi hanc præfationem, re-
vertar ad computandum 32. modos,
quaqua verſum סנק‎

6. 258. Ab augmento, qui? Tres

formulæ auxeſi inſerviunt. 12*udute

etiam. itaque ror, quomodo? Gen. 21.
. . \
1 . Poſtea Jehova viſitavit שו.‎ Saram.

Si diceretur, viſitavit Saram; , +

rem Saram ſolam viſitatam. doctri-
nam proponendam continet particu-

la שול‎ quæ docet omnes ſteriles viſi=

tatas uni cum ipſa. Hoc modo 01-
citur, vſ. 6. riſum fecit mihi 6ל1‎ &c.
Quoque auxeſi infervit Exod. 12. 13.
Greger quoque veſtros & armenta ve-
ſtra accipite. Si diceretur, Greger ve-
ſtror, dicerem, illorum tantum do-
trinam proponendam continet quo-
que, docens ipſum illis dediſſe donum
06 ſuo, ut ſtabiliretur quod dictum

fuerat, Exod. 10. 25. Tu quoque dabis

in manu noſtra. Qu etiam augmento
inſervit? 2. Reg. 2. 4- Et accepit ה0‎

3 vͤ v 229

ויצא מן הכלל לא ללמד
יעל עצמו יצא אלאת ללמר.
על הכלל כולו יצא או שמא
הך דרשה אינה אלא לענין
אגדה * וכן המענם לשאר
המדור ואחר \ שכתכתי
הקדמרה זו אשוב לחשוב
- ה"לב מרות לתוצאותם '
(רנח) מרבוי ביצר ג'
לשונות את גם אף לרבות '
את כיצר וי" פקר את שרה
| אלו נאמר פקר שרה הייתי
אומר שרה לברה נפקררת
ת"ל את מלמד שכל העקרו'
נפקרו עמה וכן הוא אומר
שחוק עשה לי אלהים וכו'"
גם לרבורז נם צאנכם גכם
בקרככם קחו אלו גאמר
צאנכם הייתי אומר שלהם
בלבר ת'ל גם מלמר שנתן
להם רורון משלו לקיים מה
שנאמר גם אתה תתןבירינוו
אף לרבות כיצר ויקח ארז
אדרת אליהו אף הוא ויכה
ארז המיכ מלמר שנעשו
נסים: לאלישע בקריערת
הירדן יותר מאליהו דפעם
ראשוגרה היתה זכות אחר
עומדת ופעם שנירז של
מ 3 Ff‏

הליכות עולם | -

gam Elijæ.. etiam iſte quum percubſit
ק6‎ docerur, Eliſæo magis edita
fuiſſe miracula in Jordanis diviſione,
quam Eliæ: nam priori vice unius
meritum conſtabat; 6 ſecunda vice
in Eliſæo, alterius etiam meritum con-

ſtabat. Ita ſcriptum eſt vſ. 0. 577 ergo;

qua ſo, portio dupla, &c. ſic etiam re-
eris octo Eliæ miracula, at מ1‎ Eliſæo
ſedecim. , י‎
6. 29. A diminutione, qui? Tres
formulæ ſunt, duntaxat, tantummodo,
præter. Qui tantummodo diminutioni
inſervit? Gen. 7. 23. Sed relictus eſt
tantummodo Noach. Docetur, Noa-
chum tantum tuſſi ex frigore labo-
raſſe. itaque videmus nos inde diſce-
re, tantummodo, diminutionis eſſe.
Qui duntaxat ad diminuendum facit?
Gen. 20. 11. Duntaxat vacuitas timo-
ל.‎ Dei eſt in loco iſto. Dici poſſet,
non timuiſle Deum ullo modo. do-
Grinam proponendam ſuppeditat
particula, duntaxat: impios fuiſſe, ſed
timuiſſe. Ita ſtatue, ab illo tempore,
quamdiu nondum auribus ſuis audi-
viſſent, non timebant; ג‎ quo tempo-
re auriqus audiverant, timebant. 4
ille dicit, Gen. 20. 8. Mane itaque ſur-
rexit Abimelec, &c. timueruntque viri
illi valde, &c. Præter quomodo ad mi-
nuendum facit? Exod. 18.13. . 7
populus Moſi præter (potius à) mane
usque 04 veſperam. Dici poterat, O-
mnino per totum diem Moſen judi-
caſſe. ſi ita fuiſſet, quando ejus diſci-
puli didiciſſent? doctrinam propo-
nendam ſuppeditat præter: ut minus

אלישע היתחה זכורת אחר
עומרת וכן כתיב ויהי נזת

- פי שני" וכו' וכן אתה מוצא

ח מופתיםם באליהו ויו

באלישע '.

(רנם) ממיעוט כיצר ג'

לשונות רק אך מן' אך

למעט כיצר וישאר אך נח
מלמד שאך נח גונח הירק
מפני הצנה ומצינו למדין
אך מיעוט י רק למעטכיצר

רק אין יראת אלהים במקום.

הזה' יכול שלא היו יראים
השםכל עיקרת'לרקרשעים
אך יראים אמור מעתה ער
של4ת שמעו באזניהם ל4ת
היויראים מששמעו באזניהם

היו יראיכם וכן הות. אומר

נישכם אבימלך וכו' וייראו
האנשים מאדר וכו'י מן למעט
כיצר ויעמוד העם על משה
מן הבקר עד הערב* יכול)
בל היום כולו היה משה רן
אם כז אימתי חיו תלמיריו
למרין ת'ל מן למעט שלא
היה יושב כל היום ושיערו
חכמים שש שעות *
(רס) מריבוי אחר ריבוי
כיצד גם את האהי גם את

dicatur „

ל

ו
Deter‏
6
חו
וד

ti‏ ווס
הוש
gunm‏
ו
Malæ‏
| חוס
תס
0

ו
7
מש
Aimim‏
60
ת
0
(um!‏

י

000
החס
ג
[ חוס
ף
ה
א
ז

2 4

| 6ך.

a‏ ג
0 ()?1%
ו

יש
עמות !
שיו
ח' מוגו
באלישע
וש
לשנות |
מש ני
למד ש
מ' הצ
לל
או\ 0
הוה' יכ
הסכר נ
אך 'ראיק
לא ט
ה'ויראיס:
חו'ראים
שם אכ
האנשיס מו
ד וע
מ תנק
ל הס כ
סםו
למרין ח'ל
לה 'ול ,
נמם ע
ר .

ו

dicatur, ipſum toto die מסת‎ ſediſſe.
Determinant Sapientes ſex 05
6. 260. Ab augmento poſt augmen-
mum, quomodo? 1. Sam. 17. 36. etiam
rd* leonem, etiam סיד‎ urſum percuſſit ſer-
vur tuur. Si ſcriptum 6)166 ,/6075 &
urſum, dicerem, ambos tantum: 6
quum dixerit etiam, rèv, etiam, ecce tri-
plici auxeſi docuit, quod וסו‎ quinque
malæ feræ fuerint, Quomodo? Leo
cum duobus catulis ſuis, & urſus
cum ſuo catulo.
§. 26 1, A diminutione poſt dimi-
nutionem, quomodo? Num. r12. 2.
An duntaxat tantummodo per Moſen?
Duntaxat & tantummodo, continent
diminutionem poſt diminutionem:
ideo ſequitur, Nonne etiam per nos
locutus eſt? ſcilicet antequam cum 1-
ס!‎ loqueretur. Sed unde liquet, 4

cum Mirjam loquutus ſit, antequam

cum Moſe loqueretur? Quia dicſtur
Exod. I15. 20. G accepit Prophetiſſa
Mirjam ſoror Aaroni, & c. At nonne

Moſis quoque ſoror erat? Verum

docet, eam incepiſſe prophetare quum
tantum eſſet Aaronis ſoror, antequam
naſceretur Moſes. Et unde habes,
cum Aarone loquutum fuiſſe ante-
quam cum Moſe loqueretur? 48
dicatur, I. Sam. 2. 27. Venit autem vir
Dei.. dixitque 67 .. .. Annon plane me

revelavi domui patris tui, quum eſſent
in Aegypto ſubditi domui Pharaonir?At-
que ejus prophetia ſuppreſſa fuit ₪1-

tra annos octingentes & octoginta
fex, donec veniret Ezechiel: nam
dicitur Ezech. 20. 7. Et edixeram +

7 השער הרביעי פרק ב

הדוב הבה עבדך אלו נכתב
ארי ורוב הייתי אומר שתים
בלכד כשהוא אומרגם ארת
גם הרישלשה ריבויין מלמד
שהיו שם חמשהחיות רעות'
כיצד ארי ושני גוריו והרוב
לגורד *
ערסא) מיעוסם אחר
מיעוט-כיצר הרק אך במשה
רק ואך מיעוט אחר מיעוט
והלא צם כנו דבר ער שלא
דבר עמו י ומנין שרבר עם
מרים קורם למשה שנאמר
זתקח מרים הנביאה אחות
אהרן וכ והלא גם למשרק
היתה אחורת אלא מלמדך
שהתחילה לנבאת משהיתה
אחור] אהרן בלבר ועדיין
לא נולר משה ומנין שרבר
עכ אהרן קודםש למשרק
שנאמר ויבא איש האלהיכם
ויאמר אליו הננלה ננליתי
לבירז \ אכיך . בהיותכם
במצרים לבירת ‏ פרערק

והיתוה נבואתו כבושרק
ייתר מת'רת פ'ו שנדק ער
שבא יחזקאל שנאמר ואומר
אליהםם: איש. שקוצי. עיניו
השליבו ואף משרק רב'נו
ך

232
guis que ץ‎ 618!;:#]1716}]!! oculis ſuik, al-
Zicite. Moſes quoque Doctor noſter
ſatagebat ut Aaron legatus eſſet: nam
dicitur Exod. 4. 'י19‎ Mitte quæſo per
eum quen miſſurus es.

6. 262. Ab explicito argumento
ab impari, qui? Jer. 12. J. Quando
cum peditibus 600 כ וו‎ defatigant נא‎
uomods ergo miſceres te cum + פ?‎

Huic ſimile Eſter 9. 12. Dixit rex Aſ-

ſuerus, Sufir in urberegia interfecerunt
dæi & Perdiderunt guingentor vi-
vor; ...Quanto plures, in reliquis pro-
vinciis 2

263. Implicito argumento ab
impari, qui? Pſal. 15. 6. משא‎ 4
- lefaciendum ſibi . non 6 Utta.
Sed ſi zuraverit 44 benefaciendum 1-
bi, mutabitne? Quid vero homimi
- סחו‎ difficilins eſt, malefacere ſibi
ipſi; an benefacere ſibi ipſi? Si adma-
lefaciendum Vbz מסם‎ mutat; ה‎
minus ad benefaciendum fli ipy. Quod-
nam eſt malum proprium, quod 1-
- חס‎ ut faciat licitum eſt? Reſpondet
P Johannes: exempli gratla- ſi in
mari fuerit & voverit „In luctu jeju-
nus permanebo „donec domum re-

vertar-

6. 264. A ול‎ convenientia,
(ve, eadem origine, qu? Samuel erat
Naziræus, inquit 7 Nehoræus:
nam dicitur 1. Sam. I. I1. Novacula
non admovebitur capiti eſu“. De Sam-
ספוס"‎ dicitur novacula: dicitur item 6

הליכות עולם

|היה משתרל שיהא אהרן
של ח שנאמר שלח נא ביר

השלח *

(רסב) מק"ו מפורש' |

ניצֶר כי את רגלים רצתה

וילאוך ואיך תתחרה ארת

הסוסיםם כיוצ4ת בו ויאמר
המלך אחשורוש בשושן

הבירה הרגו היהודים ואבר

ה'ק איש ק'ו בשאר מדינות

(רסג) מק"ו סתום'כיצר.
|| נשבע להרע ולאימיר * אבל

אםז נשבע להיטיב יחליף
גמה קשה לאדכם לעשור.
להרע לעצמו או להיטיב
לעצמו אםלההעלעצמואינו
מחלית ק'ר להיטים. לעצמו

אייזהו הרע לעצמו שמותר

לו לעשותו א'" יוחנן כגון

| \ שהירה ביםם ואמר אשב'

בתענית ער שאבא לביתיי*
(רסר) ‏ מג'ש כיצר נזיר
היה שמואל" רברי רב+
נהוראי שנאמר ומורה לא

יעלרה על" ראשו נאמר

בשמשון ‏ מוררה ‏ ונאמר

| \ בשמואל מורה מה מורר;

Samuele

ף
ſonis N‏

מסש -

ווד
3
ף
י
ג
ט
1
וינו

אס -

ע 0
ו

לת

7 וא -
ה >.

0
1. Chr.

0

- 7

סס
י
ת
ם

0
bat De‏
י
סת
ג
ץ
decim‏
%

י
לה ש
הללח'

י
נער כי
ולאך \
הוים
ך א

| הג'רחה

הקאיש
ומך'

רס

(מה קשדו
לתרע ך
למאס
דלל קו
א' הו הר
ל לת
שחה נ
נתענות ע

ר
הה עמוץ
נהראי ען
לה (-
למקו |

1 נשמואל*מי

5311111616

- וה
ום ב

Samuele novacula: ut novacula Sam-

ſonis Naziræum arguit; pariter et-

ilam in Samuele ſe res habet. Sic fi-
milia.

quomodo? Eſt fundamentum, de eo

aliquid docens quod ſubſequitur.
Quando fundamentum 04041 7

Qum ipfſum initio dicitur. Ait D.
Hiya, Ad unumquemque fermonem

D. S. L. vocabat Moſen: qui reſpon-
debat ſemper, Ecce me. Conlſtitu-

tio principii pro omnibus exſtat
Exod. 3. 4. Inclamavit eum Deus 2
medio illius rubi, dicenz, Moſer, gui di-

xit, Ecce me: quia hoc initio poni-

zur. & multa ſunt ſimilia.

6. 266. Compendio, quomodo?
1. Chron. 17. 5. & eram de tentorio in
gentorium ל0 , חמהו‎ de tabernaculo.
neceſſe erat dicere, & 06 taberna-
culo in tabernaculum; ſed Scriptura
compendio uſa fuit. Quando ſermo
incipit compendio æſtimari? Quum
ס6‎ res ipſa eget maniteſtè. 5

6. 267. E re immuta, qui? Dice-

bat Doctor Joſe fllius Haninæ, Con-

veniebat ut quadraginta duorum an-
norum fames invaderet £Ægyptum.
Nam 0 Pharao videbat ſeptem vac-
646 & ſeptem ſpicas, ecce quatuor-
decim; iterum memorantur ſeptem

vaccæ & ſeptem ſpicæ, ecce 28; po-

ſtea Joſeph memorat ſeptem vaccas ""ר ושבעפרות ושבע שבלום‎

& ſeptem ſpicas, ecce 42 ſed quan-

doquidem Jacob in £Ægyptum deſ-

הר השער הרביעי פרק ג

רשמשון נויר אף בשמואל
-. ש וכ כיג =- ח

(רסה) מכנין אב. כיצר.

6-. 65 . A conſtitutione principii?

זהו יטור. מלמר על" מוהק
שהוא לאחריו * מאימתי
נקרצת יסוד משיהיה הואת
גאמר תחלה א"ר חייא עלל
בל רבור וְרבור היה הקב'ה
קורא למשה ומשיב הנני
הננייבנין אב לכולם ויקרא
אליו אלהים מתוך הסנרק
ויאמר משה משהה ויאמר
| הנני לפישהיא תחלה ורבים
כיוצא כו ' - 3.
(רס0) מררך קצררה,
כיצר ואהיה * מאהל אלז
אהל וממשכן ' צריך הירז
לומר וממשכן אלל משכן
אלצ שרבר הכתוב דרך

קצרה מאימתי נדון הרבר .

בקצררה משיצטרך. הענין
לר ודאי * .
(רסז). מדבר שנויכיצר
אמר רבי יוסי בר הנינא מ'ב
שנה היה הרעב ראוי לבנת

במצרים שכן פרעה רואת.

שבע פרורת ושבע שבליםם

6 י י* ע י-

הליברת עךלם 4 24
- \ חרימת ו"יסף אמר ש-1
- פרות ושבע שכלים הרימב
יוכיון. שירר יעקכ ובלבל בל
הרעב ולא ה'ה הרעב אלא
זואימתי חזרו אותם מ'ב
שנרה בימי יחוקאלל שנא
ונתתי ארע ארץ מצריכם
שממרה בתוך ארצור;
נשמות זעריה בתוך עריכס
מחרבות תהיינה שממה מ'
שנרקי של4ט עשתה אל4את
לצורך "ד שנה ויש. לו
של עולם מב' שנה היה ראזי
לבא אלא שיוס+ התפללל
עליהם ו"ש יהיושהואילשון

gendit, totam famem in ſummam
contraxit, & nonniſi ſeptennii fa-
mes fult (Verum quando redierunt
iſti 42 anni? Diebus Ezechielis: nam
dicitur c. 29. 12. Reddam terram Ae-
ללקו₪‎ deſolaniſimam inter regioner de-
Jolatag, & civitates 4 inter civitates
dvaſtäatat, erunt deſolatiſſimæ ס4‎ an-
22 ( Etenim fructus tantum ediderat,
qui 14 annis eſſent neceſſarii. 1כז‎
etiam poteſt, quod omninò conve-
niebat ut 42 anni ſupervenirent; ſed
quod Joſeph pro illis oraverit: atque
koc 616 illud ſint, quæ eſt precandi
formula.

6. 268, Ex ordine diviſo, , 7
2. Chron. 30.18. 19. Magna pare ius
סהמוז פד שקסק‎ ex E Pbraimo, & Ma-
naſſe, Liſſachure & Zebulone non mun-

averant ſe &c. epiationem ſaciut pro
)| מסידור שנחלס: faciat p‏ נק6 daverant [7 &c.‏
כיצר מרביר] העם רברת
מאפריםט ומנשרקי יששבר.
זזבולון לא המהרז זכו' יכפר
בעד * כל לבכו הכין לררוש
אלהיכם סרור הירק ראוי
להיות אלא שנחלק מאימתי"
דנין אותו בסירור שנחלק
משינהוג אותו לכך ורביםם.

60 , qui totum animum ſuum compara-
verit ad quærendum Deum. ordo de-
bebat obſervari; ſed diviſus fuit-
Quando textum incipiunt æſtimare
ordine diviſo ? Quum ס6‎ modo
commodè diſponitur. Talia multa
ſunt.

.. 6. 269. Ex eo quod cum ad illu-
Nrandum addubtum eßſet; deprehendi-
tur iWuſtratuin, quomodo? Jerem.
4q6. vI. 22. Vox illin quaßi ſerpentir
ibit. Non invenimus חו‎ ſerpente,
quod vox ejus ab extremitate mun-
di una ad alteram pervadat : ta-
men quum pervenit ad Egypti ca-
ſum, dicit, Vox ץ‎ ut סקם‎

(רסם) מרבר \ שבאת
ללמר ונמצצע
5ם

,ל;וד כיצר

והפלה *
(רסח

כורק *

ע
ה
ו
ת וחו
miniſten‏
ו
ו

ק
ſit tan⸗‏
Cen 1.‏
he‏ 6
קס tur‏
ו מו
ו.ם
דו
י
ס 6
terminat‏
והו
ו

ל
;”1!!67]!4

; ף

ף 02

Verüm
ה‎

1

הא

לוכך

NT
PND
-
הו(ג ול'‎
ואמתי‎
שה נמ‎
תי אר‎
שה-‎

5 (מתוע

מזינותת
למו 'ל
שוםו
לא אלץ
עלהסה'
רס
לר נונ
נאנים ‏
ונולן לא

- כ כל
+ אהםם

להיות לו

5 תי

משנהת א

תש
לפר ם
/

ut pervaſit אסט‎ ſerpentis, ſic ibit vox
Pgypti. Hra docet, quo tempore
Deus S. L. dixit Gen. 3.14. Juper ven-
trem tuum ito; deſcendiſſe angelos
miniſteri, ejusque manus 0 5
Præcidiſſe, ideoque ejus vocem lare
pPervaſuſe, &c.

\. 270. Cui ſuccedit fattum 4

Eit tantum priorir determinatio, qui?

Gen. 1I. 27. & creavit Deus hominem.
ecce hoc eſt generale; poſtea ſequi-
tur operis determinatio Gen. 2. 7
inxit ver?ò Jehova Deus hominem, Vſ.

21. guapropter injecit Jehova Deus ſo-

- 0 Eſaiæ, &

- 175

-

porem altum, v. 22. exſtruxitque Jeho-

va Deus. Audiens putaret aliud eſ-
ſe opus, ſed eſt tantum prioris de-

terminatio. Jic dicitur Eſa. צ‎ ,1. 77
6. poſtea determinans
inquit auchor c. 0 quo mortuus
eſt rex Huxxya.

- 6. .1ך2‎ Ex eo quod 4 minori de-
pPendet, qui? Deuter. 32. ..
tanquam pluvia diſeiplina mea. Et

quid? מ4.‎ pluviæ præſtantiores ſunt
lege? quod hæc אס‎ iis ſuſpendatur.

Verum hoc fit, quia קו‎ omnia
irrigant: deinde ad demulcendum

השער התביעי פרק 2

235
קולה כנחש ילך לא מצאנו
בנחש שילך קולו י מסוף
העולםם ועד סופו וכשבצת
למפלתה של מצרים הופ
אומרקולה בנחש ילך בשם
שהלך קול הנחש כך ילך
קולתה שלד מצרי מלמך
שבשעה שאמר הק"בה על
גחונך תלך ירדו מלאכי
השררת וקצרו ידיו. ורגליו
והיה קולו הולך וכו '
(רש) * שאחריו מעשה
ואינו אלא פרטו של ראשון
ביצד ויבר4א אלהים ארת
האדם הרי זה כלל ואחר כך
פרמ המעשרת ויצר ו9
אלהים ' וופל" י" אלהיםם)
תרדמחה ויבן יו" אלהיםם)
השומע סבור שהוא מעשה.
אחר ואינו אל4ת פרטו של
ראשוןיוכן אמר חזון ישעיהו
ב ואחר כך פורס בשנרת
מות המלך עוזיהו כ '
(רעא) מדבר שהוגע

נתלרה בקלטן ממנו * כיצר -

נתליר1 בהםזזאלגת. לפ שהם מרוים ארת הכלל וכרי לשכך

אות האחן'.
"יפכלל:.
271 .9

, הליכות עולם .. 236
(רעם ) שני כתובין E duabus Scripturitue‏ .272 .6

RAbi invicem contradicunt, quomodo?
Unus paragraphus 16 4 ו‎
inquit, Erant autem omnium בתוב אחר אומר ויהי בל" -₪י]7‎

zurum undecier centier mille viri. Ju- ישראל אלף אלפים ומארק‎

daæ verò uadttagectin ſeptuugies n אלף ויהודה ארבע מאורת‎
2 - alter autem 2 Sam. 24. 9- גפם --.- 57 כ3‎ 0
%לף ושבעיםט אלף וכתוב millia, &c-‏ ם ס07ס erant Iſraslitarum‏
אחר אזמר ויהי ישראלל virorum autem Judæ quingenta milia-‏

שמנה מאות אלף וכו" איש -מוגםמססווום Inter iſta centena millia‏

venitur. 06ף164‎ horum יהודה חמש מאורו אפה + ממטעסות6ססי]‎
millium quæ 61 conditio? 900006 . " אם הא" ק" ייצקיל‎
paragraphus tertius, 1 Chron. 27. I. £ פוֹב}צאַ ביג יףם של כאו‎
conciliat. Filiorum autemlſraëlis ſecun- *אלף ושלש מאורת אלף‎
dum numerum ipſorum, in primorer pa- אלו מה טיבן בא הכתוב‎
ternarum familiarum . & chiliurchor, השלישיוהכריע ובני ישראל‎
senturionerque, & moderatores 601 ו ג‎
miniſtranter regi in omni negotio ſuarum למספרנם :ךאש, האנורח‎
diſtributionum , quarum quaxgue pPro- PRDNT דראשי האלפים‎
cedebat & redibat de menſe in menſem ושוטריהם המשרתים ארק‎
ommibu menfibus anni diſtributio una- ropori המלר לכל דבר‎
quaque erat vicenum zuaternum mil-
Lum. Docetur, trecenta 4וו‎ millia

1

ו ו ש. fe ut numerarentur. Id quomodo‏
מלמר שאלו ש־לש מא&ןח-ס*מסוֹסתתסס 00 ,פס]מסךמ*4*.111.311181]1]32־2

ducenta octoginta octo millia: adeo \אלף היו כתובים במומניות‎ \ <

של מלכים ולא היו צריכים ar ibi deſidarentur eem wice‏
. . 7 = ביש ם 160644 principibus 11926115 quæ‏ סץ
denuo Scriptura. Px2, 8r, HD ,‏ *1151&8}1]111!־50
י י ב מאור] ] Ex 60 quod ſuo loco‏ .273 ..8
נשתיירו שם יב אלף לנשיאי ישראל הטילן הכתוב'וחזריוכללן*.
ℳ‏ מרבר מיוחר במקומו ' כיצר ותדור נררגותאמר 'ו

<-אית אם ראה הראה בעני אמת" למה נתיחר כאן השם הות

" שלש

< המכחישי, זה את זה כוצר .5 hron. 21 Vf.‏

-הבאדק והוצארץ ‏ חרש
|. \בחדשו לבכל חרשי השנרה ſcripta 616 in ordinibus privatis, qui‏
המחלקורז האחר opus fuiſ- N‏ ססת regibus miniſtrabant;‏

יושמוניםם ‏ ושמונרה . אל

7

luare
lent,]
ſpexeri
ו‎
2
0
00 mn
6ש‎
ל‎
ע‎
ſin ex
ף‎

,
הון
0
ומושון
ח0 ₪
ום
.
ו
מוס
gene‏

.

7
אא
ת
ו

ך
ס
lanc‏
.
א
1
0

ט

ו.

(רע
המנח'ט'

נתוכ אח
"שראל \
אלף והו
אלף ושב
אחך אם
שנה מו
חודת תז
מא ביניו
אלף וק
אלי מל (
השלישון
למסגרם
זדאעי הא
ושטייהם
חמן לכל
חנאה ו
כחרשו לכל
המחלקון
לנד קא
* היו ג
ללכ
י*7`וֹ'ן`לװ\"\?י\־י`
כ חין.
`;שמעזט ,
קם

ר ,

לו

!#/!375

gulare דו₪0‎ ? ! Sam. 1. 13, vovitque di-
660+, Jebova exercituum, fi omnind re-
ſpexerir ad afflittionem ancilla tuæ.
Quare ſpecialiter hic iſtud nomen
adhibetur? Dixit Anna coram D. S.
L. Domine mundi, duos mundos in
tuo mundo creaſti: ſuperiores non
fœtificant vel augeſcunt; inferiores
fœtificant & augeſeunt. ſi אס‎ inferiori-
bus ſum, ſim fœtificans & augefcens;
ſin ex ſuperioribus, in vivis maneam
nec moriar.
6.274- Ex 60 quod ſuo loco non ex-
plicatur, ſed explicatur loco alio, quo-
modo? Gen. 2. 8. Ornaverat autem
plantir Jehova Deur hortum in Edene
ab Oriente, vſ. . Feceratque Jehova
Deus uz germinaret. Audimus Deum
S. L. 0011004116 hominem in horto
Edenis ab Oriente, & in סס‎ 8
omnia eduliorum genera, omniaque
genera pretioſorum fructuum: ſed
non audimus, exſtruxiſſe ex auro,
gemmis ac margaritis papiliones.
ססם וש‎ diſcimus? (Wum ipſe Hi-
ramo Tyri regis inquit, Ezech. 28:
13. In Edene horto Dei eràs, omner la-
Ppider pretioſi operiebant te, Pyropur, to-
Jazius &c. quaſi 11 dixiſſet, fortè vi-
deris tibi primus homo, cui omnem
hanc gloriam comparavi.
§. 275. Ex eo quod etfi ס]‎ ₪-
gatur, in omnibus obtinet. At quare
iſto loco proponitur? quia Scriptu⸗
4צ‎ de eo loquitur quod זט‎ plurimum
exiſtit. Qui? Exod. 22. ץ‎ . Et carnem
ולד‎ agro diſcerptam ne comeditote, Non-
niſi מו‎ agro mihi proponitur; in urbe

- השער הרביעי פרק ג

אמרה חנה לפני הקב'ורה
רבונו של עולם שנו עילמות
ברארת בעולמך העליוניםם
אינם פרים ורבים התחתונים
פרים ורביםאםמן[התחתונים
אני אהיה פרה ורבה ואם מן
< העליונים אני אהיה בחייםם
ולא אמות '
(רער) מדרבר שאינו
מתפרש במקומו ומתפרש
במקום אחר' כיצר ויטע „
אלהיםגן בערן מקרסיויצמה
' אלהים שמענו ששם הב"ה
את הארםם בגן ערן מקדכם
וברא בו כל מעי מאכלוכל
מיני מגד" אבל לא שמענו
ישבנה חופות של זהב ושל
אבנים מובורת ומרגליורק
והיכן שמענו כשהוא אומר
לחידם מלך צורבג'עאלהים
היתהכל אבן יקרהמסוכתך
אודם פטרה כו א"ל שמנת
אדם הראשון אתה שעשיתי
לו את כל הככור הזרק *
(רעה) מדבר שנאמר
במקצרם והומז נוהג בכלל
ומפני מהנאמררבמקום ההוא
מפני שרבר הכתזב בהוורק
ביצר ובשר בשרה מרפרק
dliſcerpta.‏ % 05

Qdiſcerpta unde prohiberur? Loctri-
nam proponendam ſuppeditat Lev.
22. 8. לס‎ Aiſcerptum 6 comedito. Si
ita ſit, quare dicitur agro ? Nonniſi
quia Scripturà de eo loquitur quod
plerumque fit: nam beſtiæ magis
in agro quam in urbe diſcerpi

6. 276. Ex eo quod etfi de 6
dicatur, etiam in compari ſive adjiun-
סו‎ locum habet, qui? Pſal. 97. Vſ. 1
Lux ſuta eſt juſto, & ותל6ס‎ animo Iæ-
titia. Diei nequit, juſtis competere
lucem absque lætitia;, rectisque ani-
mo lætitiam absque סס1ו‎ 2 ſed lucem
juſtis competere, quæ eadem ז1‎ læ-
titia; & lætitiam rectis comperere,
quæ eadem 46 lux. Quando iſtud
ſic æſtimare incipiunt ? Quum res
ipſis ambobus ſimul æqualiter com-
| מחס -

6. 277. Ex eo guod de 006 qui-
dem dicitur, verum hux non pertinet;
ſed compari competit. Quando id huic
attribui incipit ? Quum סס‎ eo in-
diget. Qui ? =סל1‎ 33. 7. Idem
uoque Judæ precatus, amplius dixit
ex audi Jehova vocem Judæ. Attribue
hoc Simeoni: quia ecce Simeon 0ס‎
magis egebat quam Juda. Unde
hoc? Ex Rubene. Quandoquidem
cum Moſes benedixiſſet Rubeni,
ſubſequitur, Idem quoque - [44 ; 1-

quet 6ס‎ Simeoni potius compe-

ers.

הליכות. עולם .

לאז תאכלו אין לו אלגע

| - בשררה בעיר מנין ת'לל

וטרפה לא תאכל'א'כלמה
נאמר בשרה. אלצת דבר
הכתוב \ בהוורז שררך
הבהמות ליטרף כשדה יותר
מבעיר ו |
ע מרבר שנאמר
בזה וה'ה לחבירו כיצר אור
- זרוע לצריק ולישריי לב
שמהה'איאיפשרלומרשיש
לצריקים אור בלא שמחרה
ולשרי לב שמחה בלא אור
אלאע אור. לצדיקים וה'ה
שמחה שמחה לישרים וה'ה.

1 = אור מאימתי רנין אותו בכך

משישתוה לשניהם כאהר *
ירעו). מרבר שנאמר
בזה ואינו ענין לו והוא. עניז
לחבירו מאימתי הו4ת ענין
משיצטרך לו כיצר וזארת.
ליהודה ויאמר שמע יי'קול
יהוררה תנהו עניו לשמעון
שהרי שמעון היה צריך. לו
יותר מיהודה מניץ מראובן.
" כיוו שבירך משה ארז .
ראובן וזאת ליהודה משמע
זאת לשמעון *
In-‏ .278 .6

ו
!
א
ו
א
קו
6
4
Miam‏
.
1
7
0ז

=

ום
7
ול
ת
וס
mum‏
הס
\ את
מוז
ן[ מתו
ו
ף
[ 60
ט
ף
0
%
. ;]װסס
ל
50
, ו

וא תא:

- לה כ

וטופה לא
נמו נק
הכתום |
הנהמות ל'
מנעירו

נהוהה ל

= %- |

עיחה א'א
ל3`ר`ק`ס א
לש ג
לא אור
חה עמת
א מאשת
מט'עתוהל,
7
מהואע ע
לה מא
ך ,
ליח\רה "א
הה- ח
ול" ע
המדו
ל ך
ת
* לשעון
2
0 0

0 כ
..

239 השער הרביעי פרק ג
§. 278. Invenimus in Gemara, (רעח) מצינו בגמרות‎
)0018 hoc 4 eum qui proxmmuum 2 .
ſuum vulnerat: quum etiam ג‎ gene- S n 2.2 מה‎
re ſuo excipiatur? quod הותר מכללו והואז בפרק הגטועונססס‎

אלו נערורע ופ" כך לפו puellæ- Expoſitio talis eſt. Quia‏ א -

per totam Gemaram dicitur, Statue ð« <שבבולעה ו מרא‎ :
immripſum, quod in ipio gravius eſt, שבכוליה גמרא אומר, ק'כ!‎
(hoc vult, Si quis debeatpecuniam & Ode ליה בדרב' מיניה יר'ל‎
Plagas, vapulancto vapulabit, pecu- חייב ממון ומלקות מלקדק‎
ומסת ה‎ ſolvet 2 ſecundum illud, d dovr N ,לקי ממונא‎
Statue מו‎ ipſum, quod altero gravius ל בל השא -כ‎ <

- סם1‎ ( quæ in ipſo gravior eſt.) ſam va e בחבירויש אלו‎

ממון ומלקורת נאמרצם כן. =סוק סמב ס! de vulnerante‏ סוע
: : : : . =ססק Ximum ibi hæ duæ concurrunt‏

ק ₪ ליה בדרבאע מניה pecuniaria mulcta & plaga; di-‏ , את

citur etiam, Statue in ipſum, quod in ליענישו אותו מלקות ולא?‎

יממון כמו gravius eſſet: ideoque multa- O PDDE‏ סק1
bunt eumplagis, non pecunia. uti êèä‏
m Gemara concluditur. Itaque ob- wannn⸗ 5 moxni;‏
ישבן הותד מככללו שמצינו Fciunt, Quid hoc 44 eum quiproxi-‏
חובל שאין לו עונש 9 — ->9 mum ſuum vitiat: quum etiam‏
שהוא ב'ר ”שנךך;נ־וז המלקות nere ſuo excipiatur? Nam reperi-‏
סקם ה mus vitiantem 1196 vulnerantem; cui‏
וכיון שאינו משלם כלל א[ omnind infiigitur pœna: nimi-‏ גונום
אני אביא'שאר יהובל דממון & judices qui plagas infigunt.‏ מתות
משלם ול+ת מלקךה יש ספס ; ס! iſti nihil‏ בןמ6]*ס`1`1;!,;;ף־ס&וֹ)מ&םף
=ור הקש הל ש 8 etiam lereliquis vitiantibus proferam,‏
י 902 eos pecuniam ſowere, non plagas 52 7 KN‏
שהשבו רביםם מה לחובל" Huere. Atque 80004 ilud, Agene-‏
בחברו וכו' לפי דקיםוי לן Nec hoc ſibi vult,‏ ;צשוֹ%&ז;;;% -
ב שש 6א הום סשי מםז exiſtimant‏ הסס יא דם
שהפםו. ק proximum vitiat Ds 5 D‏ קו. eum‏ הם Ouid hoe‏
להבותו במלקו ת אלא לס dicatur quia ratum eſt penes nos,‏ -5:0
ור"ל מה לחובל שכן הותר Pergant cæ-‏ *6תאָ:,;עס*1*')11?]`מ.3`.['1 .?2.־]%66
- ה+ ,שאשירי עשות מל מומי. =0 חה ₪6 .39 eum plagis, niſi‏ 6010
מ,,ב) לו שאע ־פי. ש,יחזמלקות 6 Quid hoc vitiantem: quum‏ 8 1')?)
מ' אינו \ הייב' בלוםם 97 à genere ſuo excipiatur? ſenlus‏ מו.

20
- 06 quod etſi ס4‎ plagas infligat, nihil
debeats quia dum סוקומ1‎ 6
ſiquidem omnind non fentit, an 40,
an vero 39. קנת1‎ - Hoc omninò
מסם‎ admittendum: nam qui plagas
infligit, cum intentione infiigit, quot-
סט‎ lint cognoſcit. Hæc 3 Sapiente
Pomino meo, quem ſervet milſeri-
cors & redimat.
6. 279. Ex 0 quod ad duos mo-
dor æqualiter ſe habet, cuique tu vim,
uæ in ambobur praſtat, attribuis, ו‎
P(al.92. 13. Juſtus ut palma germina-
bit. Dici poterat; Quemadmodum
alma umbram non facit, neque %ס‎
ea vaſa conficiunt; ſimiliter ſe habent
juſti. Doctrinam proponendam ſup-
peditat, ut cedrus: ut cedrus um-
Prem facit, indeque vaſa conficiunt;
talis eſt juſtus. 1 dicas, Quemadmo-
dum cedrus fructus non profert; 0
juſti; doctrinam ſuppeditat, ut palma
nam palma fructum 161 2
: 9? 280. Ex eo 848 compari 1-
ve ex adjuncto arguitur; quomodo?
Prov. 21. 14. Donum in abdito evertit
iram &c. Huic ſimile Eſa. 42. 8. Ego
ſum Jehova, hoc eſt nomen למפמ‎
gloriam meam alteri non dabo, & lau-
וש₪‎ meam &c. ſenſus eſt, nec laudem
meam ſculptilibus.
6. 281. את‎ 0 4 adjunctum
ſuum arguit, quò? 901 29- vſ. 8. Vox
Jehovæ trepidare facit deſertum, mebi-
dare facit Jehova deſertum Kadeſchi.
Quid? deſertum Kadeſchi tantum
trepidat? annon omnia deſerta tre-
pidant ? ום‎ ia eſt, quare dicitur

< הליכות עולם

שכשנותן הותר ואינו מרגיש

כלל אם נותן מ' או לט"וזה.

אינו כלל" שמי שנותן
המלקות נותנו בכונה ויורע
כמה הוו * מהחכםם מוַרי
< (רעם) מדבר שהוקש
לשתי מרות ואתה נותן לו

| כח יפרה שבשתיה] כיצד

צדיק כתמר יפרח * יכול
כשכ] שהתמר אין לו צל
ואין עושין ממנו כלים כך

הצריקים ת'"ל כארו מה ארז

ישלו צל ועושין ממנו כלים
אף הצדיק כן אי מה. ארו
אינו עושה פירות הצדיקים
כך תלמוד לומר כתמר
והתמר עושה פרי ' -
| (רפ) מרכר שחבירו
מוביח עליו ביצד מתן בסתר
יכפה אף וכו כיוצא בו אני

** הוא שמי וכבורי לאחר 0

לא אתן ותהלתי וכו'משמע
ולא תהלתי לפסילים *
| (רפא) מרבר שחונת
מוכיח על חבירו כיצד. קול
י" יחיל מרבר יחיל י" מדבר

, - קדש. וכי מרבר קרש חל

לכדו והלא כל המרברורת
vſ. 9.‏ 1 |

חח -

י
, י8 1 '3

curaurun.

[ תמו
1
11
inſpicite 8‏
At)erich‏
netur: 4‏
ת
ק bem‏

.9

4 ול .

runpuri a.
1ו‎ [
זך‎ [

n‏ וום

.- 7

ה
tur 10‏

Ponitur

` —

*Hc m
.
ה ז**
א
106
מל
י
ד
ה
Pidar‏
ו

שש
נלל אס \
W‏ נל
המלקותג
כמה הו.
י
וש
ת' מרוי
כח ר /

- ע"

כלם שו
א) עע
הקס ת
'לל לו
ף הל
נו עיעה ,
כך תלמו
והתמר ג
ר ,
לה אף וכו
pe⸗ N 1‏
ם
\6א ההלתוּ /

רא .

. לת

: חיל מוכ

-

7
, לול

0710 ש0ס -

ces. Hujus וסע‎ argumentum Habac.

6. 282. סאת‎ quod in genere con-

א השער הרביעי פרק ג
- הלו* 2 למה נאמראילות cervæ? Quia ſunt curſu velo-‏ -ס ח -

מפני שהן קלןח בריצרה Diſponit peder meos tangquam‏ .19 .3
וראידה לדבר משוה רגלי 0 .

באילות * -

tentum, ſeor ſum ₪7 eorepetitur, üt de ſe (רפב) מרבר שהו‎

aliquid doceat, quomodo? Jol. 2. ץ‎

1. Miſerat autein Joſua fhur Nuni: בכלל ויצא מן הכלל ללמ‎

inſpicite terram iſtam & Jerichuntem.
At Jericho מ1‎ complexu terræ conti-

netur: quare ergo ſeorfſum ס ג‎

repetitur? Ad docendum iſtam ur-
bem oρbταοαν Univerſæ terræ.
6. 283. Ex eo 0104 ingenere con-
tentum, ab eo ſeorſum collocatur, ut de
ווס‎ puri aliquid doreat, נסף‎ ? Num. 3 5.
vVl. 3 1. Et ס7‎ accipitote redemptionis
pretium pro ullo occiſore, qui ſon? 5
dignus morte. Annon capitale occi-

Pris ſupplicium ſub genere omnium

pœnarum continetur; quum dici-
tur Lev. 24- 19. Quemadmodum fe-

- ז₪‎ , ſic fiat ei? quare igitur ſeorſum

7 .

ponitur? Ad docendum 06 reliquis

| עלעצמוכיצר וישלח יהושע
בן נון וכר ראו ארת הארץ
וארת יריחו ויריחו בכללד

הארץ היתה ולמה יצתרק.

מן הכלל ללמר שהיצת
= שקולה כנגר בל הארץי|
( רפ3ג) מדבר שהירק
בכלל ויצא מן הכלל ללמר
על חברו כיצר ול4 תקחו
כופר לנפש רוצח אשר הוא
רשע למות והל4ת הריגרת
רוצח בכלל" כל העונשין

* Hic במ%&מ‎ occurrit Varians Lectio, quæ ſenſum turbat Ed. in

| .]אזק‎ adducta fic Legit.

** Latine: Ideo ſolum deſertum
Kadeſchi memoratur; Quia eſt
fortiſſimum inter omnia deſerta.
Siiiliter vox Dei trepidare facit
cervar,, vel ut Jun.: & Trem.
vertunt, /400 ut pariant cervæ,
verſu 0. An ergo ſolæ cervæ tre-
pPidant Etiam reliquæ creaturæ
trepidabunt.

4 אלא מדבר 5H‏
כיוצאבו כול יחולל אילות
וכי האילור כלבר חלו
והלות כל הנפשית הלו

4 11 pœnis,

ה

poenis. (Wid 06 ipfis docet? Pro
occiſore quidem non accipi redem-
ptionis pretium; ſed pretium aceipi
pro dente & oculo,reliquisque illa-

8. 284. Sparabola; quomedo?

Iud. 9. 8. Aliquando iverunt arborer ut

ungerent ſibi regem. quæ nonniſi pa-
rabola eſt, deſignans IHraèlitas: qui
Otnieli, Deboræ, & Gideoni 0146
runt- סט‎ ſibi imperarent. -

6-. 28 Unde ]06 , quod ]6=
tum ex antecedenti ſive ſuperiori -אס‎
ponunt in populari ſermone? 601
dicitur 2. RKeg: סע‎ 30. Dixit autem
Jehova ה0‎ Iehu, eò 0404 bene feciſti

guod rebtum videtur in oculis mein, &
guod erat in animo meo [06172 &c. 09-

nepoter 1. Hüreſpondent quatuor
generationibus „ quibus poſtquam
regnum Achabi ſtetiſſet, illius opera
excllum fuit. iſtæ ſunt, Omri, Acha-
bi, Jorami, ejusque filiorum Sed un-
06 conſtat, oramum habuiſſe liberos?
Ex ס6‎ quod dicatur 2, ₪09- 10. nmz.
Deſcendimus autem ad ſalutundum ſir
lian Regis & filioz Auguſta:

C. 286. Unde etiam, quod inpo-

pulari ſermone rem 2 pari enarrant?
Ex ec quod dicatur Num. 14. 34.

numero dienum &c. Huic ſimile ex-‏ ס'יק
erem. 23. 1 8: 40 1. oneroſam‏ א
PFrophetiam Iehovardicitis. , 10010006‏

ferativ. Sic idem inquit Eſa.‏ ומוקס א
Sed diaidr, nen gzuam, 1‏ .16 .50

הליכות עולם

יהיתה שנאמר באשר עשה
כן יעשה לו ולמה יצארק
ללמר על שאר העונשין

וומה היא מלמדרק עליה]

לרוצח אין לוקֶחין בופר אבל
לוקין לשן וען ושאר
וחבלות * 5
(רפר) ממשל ביצר הלו
הלכו העצים למשוה עליהם
מלך ואץ זה בי אםם משל
ילישראל -שאמהו לעתניאל
ולרבוהה וולגדעון שימלבו
ערפה) מנין ‏ שרורשין
:ממעל בהגדהשנאמרזיאמר
יי"-אל יהו יען אשר המיבות

< \ לעשות הישרוובלבי עשירת

יוב בניםם , הבעינם כמר
ארבערק הוהורע שעמדרק
מלבות אחאב ונקרעה על

ירו ואלו הן עמרי ואחאב.
ויורכם ובניו ומנץ ישתיו לו .

בנים: ליורםם שנאמר:ונהר
לשלוםם - בני המלך וובני
הגפיהתאש + |
(דפו) ומנין ישרורשין

בוומשא י* תאמרו ילכן הנני

מכנגד באגדרק ש lehe‏ תו
במספר הימיםם ובו' בווצסם 400 4ל₪ ce me, gqui obliturur ſum‏

י
ommnes.‏
והו
כ
ſermone‏
terg expe‏
ו
1
ו
9ו
פו
ו
ה
0
1 77
iugtur?‏
0087
ד
ד
1 20
ו
נמפו
ק וה
.:}שװװוֹןסוֹוֹם
וו
ג
ף

;]3 ס]?װזאב ,

ו

,,ז%ץ;װוֹ&

כן ושהל
למר על
מח ה'א
לחח א'
לקחן ה
חנלות'
רס :
הלכוהע'ם
מך וה
לשיאל ש
ולרמותת ול
ערהתי
פח
מנל כהנרו
"ארהייץ
לת היו
תי מם
אוגעה דו
נלכות וח

| "חוק

ים ויו
י
הכ'רת"

ד ו
ננו" כאו
י המי
תה
1

unſidenter equo Jugiemur, ideo fu ט‎

Quo ſermone peccarunt, eo-‏ .65תתוסי
dem judicati fuere.‏
- 6-. 287. Unde, quod adhibent in
ſermone populari formulam gua Ii-
teræ expenduntur? 51 numerum iis de-
ſignatum ſpectes; ecce jam olim di-
ב סי‎ eſt, numerum trecentorum &

X :

octodecim aſſurgere & 008 Eliezer:

ſi verò literarum permutationem ec-
ce jam olim obſervatum fuit, Hebræa
ꝗquibus Jer. 6 1. צ‎ . ſigniſicatur, Cor in-
ſurgentium in me; per literarum per-
mutationem denotare Chaldæos.
.. 288. Unde habent, quod in
Expoſitione populari adhileant formu-
dam qua literæ fermè pro vocibur acci-
Piuntur? Doctrinam hanc ſuppeditat

Gen. 17. 6 . Abraham... pater multitu-

gentium. Sic Carmel, veluti rach‏ נול
quæ teneraeſt & manu‏ 5ס mal, id eſt,‏
male-‏ ל teritur. Item 4 Reg. a. 8. Er‏
dixit mihi maledictione acerrima. Hebr.‏

Nimretſet, quaſi dicas, adulter, Moa-
pita, homicida, hoſtis, abominatio. Ita

Num-22. 32. vox Hebr. . 5

divertit æ& quivalet verbis, metuit, vidit,

declinavit. י‎

40 quod in eudem סץ‎ occurrit, qu?? 1.

Vam. 4 .. 3. Et quum nondum lucerna

Dei exſtingueretur Samuel cubabat, מל‎

templo Jehovæ. At nonne illicitum
erat ſedere in templo Dei? quanto

magis cubare? Quin etiam in atrio
ſedere non licebat, niſi regibus fami-

liæ Davidis: nam dicitur 2. Sam. 7. 18.

Eringreſſur eſt rex David, & ſedit (ce-

243 שר
ונשאתי אתכם Re‏ וכן

הואת אומר ותאמרר לא כי
על פוס ננוס על כ תנוסו]
כלם בלשון שמטאו ברנרונוי
(רפו) ומנין שרורשין
גימטריא בהגדהיאם לתשבו!.
הרי כבר נאמר י"ח ושלש
מאות רעולה: למנין אליעזת
ואם לתמורה האותיות הרי
כבר נאמר לב קמי בחלוף
* אותיות כשדים *
(רפח) ומנין שדורשים
נוטריקון באגרה תלמור
לומר אברהם אב המון גוים
כרמל רך מל דבר שהונת
רדיונמלל ביר* וחוא קללני
קללה נמרצת* נואף מואבי
רוצח צורר תועבה * ויהמ
יראה ראתה נטתה *
(רפם) מוקדםומאוחר
שהו? בענין אחר * ביצד.
וגר אלהים) מרכ6 יכבק
ושמואלל* שוככ בהיכל י"
והלאָ אין ישיבה. בהיכל י"
יש שכיבה ואפי" בעזרוק
אין ישיבה אלא למלכי בית
דור שנאמר ויבואע המלך
דוד וישב בהיכל ה' ומוה.
* אית כיש
אאל ב 118

הליבות עולם 4

ram lova) id eſt, in templo Jovæ.
Quid ergo ſibi vult cubabat; niſi
quod præpoſitum fuerit? quaſi di-
cas, Et quum nondum lucerna Dei
exſtingueretur in templo Jovæ; 52
muel cubabat.
(Sequitur )arguendimo-‏ .290 ו
dus, quo principium ſtatuitur in lebtio-‏
vel traditio cenſetur principium.‏ 16
Exponitur principium in lectione, quod‏
lectione 601=‏ מ1 radicem & principium‏
locent, ut exponatur ſecundum ver-‏
ba lecta. Principium in waditione, hunc‏
habet ſenſum, ut expoſitio fiat ſecun-‏
dum ſcripturam. Unde paſſim con-‏
troverſia naſeitur: ut exempli gratia‏
capite, Quomodo aſſant, ad verba Exocd-.‏
In una domo comedetur. Doctor‏ .12.·46
Judas opinatur principium eſſe tradi-‏
tionis, ſcribi enim comedet: adeoque‏
Miſericorde,‏ ג edentem commoneri‏
illud niſi uno loco edat; non au-‏ סם
tem duobus. At D. Simeon exiſtimat‏
in lectione eiſe fundamentum, legi‏
enim comedetur: adeoque de 6‏
monere Deum, ut uno in cœtu eda-
tur; non vero duobus cœtibus: ve-
rum cœtui uno licitum eſſe, ut duo-

bus locis edat. Huic ſimile exſtat cap.

I1. Cod. סרכה‎ ₪ Levit. 23. Zuguria, Tu-
gurinm. Hic magiſtri cenſuerunt, ex-
poſitionis fundamentum eſſe תו‎ tradi-
tione., quandoquidem ergo vox iſta

bis defectivè & ſemel plene ſcribitur,
ipſas enarramus pro laterum numero

ב מלה- סאת סה ג - לא - : . ..
opinatur in‏ & , כזז uno tugurio.‏ מו '

le ctione elle fundamentum &c. quæ
ibi ſequuntur. Sed quæſtio inſtitui
* Hic deberet incipere Cap. 6

תי שוכ אלואת מוקדכם

הוא ונר אלהים מרם יככרק
בהיכל י" ושמואל שוכב *
-(ר4) ד אם למקרות
דר] אכם למסוררת פי אם
למקרא שעושין עיקר ואכם
מהקריאוה ‏ לדרוש כפי
הדיכור הקרוי ואם למסורת
פ"לררוש ע'פם הכתב '
ופלונתא היא בכל דוכתנת
בגון בפרק כיצר צולין גבי
בכיר] אחר ואכלל רבי
יהורה םבר יש אם למסורת
דיאכל כתיב ולאוכל קזת
מזהיר רחמנא שלא יאכלל
אותו אלא במקום אחר ולא
בב ור"ש סבר יש אם למקרא

ויאכל קרי ועל הפסה ק?ת
ימזהיר שיאכל בחבורה אחת.
ולז בשתי הבורורת אבל.

וחבורה אחות בב' מקומור]
ירשאי ורכוותה פ'ק דסובה
יסוכות סובת רבנן סברי /יש
אם למסורת זכוון שנכתבו
ב' חסרים וא מלצת דרשינן

ולהו למני] הדפנות בסוכרק
| \ למקרא ובו כדאיתא התכס.

יייש לשאול דר"ש :דקאמר
ייש אם למקרא הוא נגופירק
infme Cap. quæ adſcribam.‏

xo ]

1 »:&0;8?
lectionen‏
inexpon‏
0
x‏ ו
\ .₪
cum‏ ת
ה
מא
ו
ו
ל
ר
ת1
cem cont‏
dum lun‏
lem nequ‏
Magiſter‏
alter‏ ז
Puam jud‏
₪ סינה
הו
י
ו
ו
timentisc‏
)]?&}8 חסת
%ןץ 9
\צ&ם מוס
d‏ ף
נסםססוּ)מךוּ
וחס היו

-

הא ונרא
בהכל י\
4-
ודן אם י
לקר ש
מהקראה
הו'ר הק
צ'לרחש
לנתו הי
כנון מוק
כת את
י
"אכל בסי
מהיד וחינו
את אלא כ
ככ ו" מי
לייו
שוּאכוו
ליל'צ תי |
חםךך אחח
'ל ודגות
ק ת
ס "ס למסוו ו
1 ח?\'יס א

'ור

poteſt: nam D. Simdon qui ſtatuit
lectionem eſſe præeipuam, idem ipſe
מו‎ exponendo adhibet eap. קרושין.1‎
lectionem & traditionem ſimul , ad

verba Exod. 2 1. 8. per fide agendo ום‎

כרמפרש התם לכך אומר.
=סץ nit cum iſta perndè agendi, tum‏

en. quæ (verba in Hebr. textu) expo-

ſtimenti ſignifcatione; quibus lectio-
nem & traditionem complectitur: ſic-
uti ibidem explicatur. Ldeoque D. 5

eodem loco: quod ubicunque am-

bas ſtatuere licet, exponant lectionem
& traditionem, fatentibus id omnibus;
quia fruſtra conſcriptæ non ſunt: ut
in illo .קדושין-00-)‎ ſed ubi ſibi invi-
cem contradicunt, & ſi textus ſecun-
dum hanc (exponatur;) ſecundum il-

-. מוג!‎ nequeat, tum diſſentiant: & 6

Ohsilter lectionem præcipuam cen-

feat; alter verò traditionem præci-

puam judicet. ס1 ח1‎ autem 05
סוכה‎ ſecum invicem pugnant: nam

- . ועז י‎ latera approbes, lectionem non
expones; ſi verò improbes, סת‎ expo-
nes traditionem. Eſt Prætetea aliarum

rerum accurata conſideratio תו‎ addi-

tamentis cap. r. 2)D: videas iſtic; hic
non eſt protr ahendi locus.

6- 291. Modus, quo duo ſeripta,

S, eodem recidentiu aliud docent. Con-
troverſia hic eſt, per totam Gemaram.
quidam dicit, Allud non docent; alter
dicit, Docent: ſed tria ſcripta quæ eo-

dem recidunt, quorum unum ex al-
בכנין אב. בלו.‎ קרירבחמ‎

tero omninò addiſei poteſt per conſti-
tzutionem principii (aliud תסם‎ docent)
quaſi dicas, Milericordem eorum -
num ſcribere potuiſſe, adeoque סג ג‎

דריש בפ' 1 ,,ד־ושי)
מקדא ומסו' ביחד נכי בבנדו

בה דרריש לשון בנידה ובגר.

והיינו ‏ מקרנא ומסוררת
רש'ילשםרהיבאריש לכיים
שניהםש דורשיכם מקרא
ומסוררת לכיע דלא לחנכס
נכתבו כי ההיאא דקדושין
אכל היכא רמכחישי להרדי
ואי איתיה להאי ליתיה להא'
בהא פליגי מר סבר מקר+ת
עיקר ומר סבר מסורת עיקר
וההוא רסוכה מכחישין הם
אם ג' רפנות הכשרת ל4צע
תררוש מקרא ואם תפסול
לא תהרוש מסירת' ויש עוד

דקדוק דברים בתוספות פק.

רסוכה עיין שבס ובאן אין
מקום להאריף " ,
פ"'צא) דין שני כתובים
הבאין -כאחד. ומלמדרין ו
פלונתא :השת בכוליה גמר'

איבא. מ'ד א מלמדין ואיבא

מיד מלמדין אבל ג' בתובים
*הבאץ באחר:דמצי גמיר חר

דליכתוב רחמנא חֶד מניהו
מני ומראצטרי.
סר ו 131113 0

5
סס‎ perdiſcenda- quia a neceſſe fuit

למכתב תרויהו גלי לך

zinſuper ambo ſcribere, patefeciſſe tibi קראאררוקא חניאבל אחרינ4‎

iſta intelligenda,

Scripturam Præciſe
deo cum labore

mon item alia: nami

לא * שלכך מרח וכתב את

duo 1112 ſcripta fuiſſe: ideoque aliud ppbp שניהבם הול*כךי אין‎

inde non addiſcinimirum ne unum
uidem. Verum duo aliud docere iſti
N. videntur: quia lcetalterum com-
Pari ſuo ffuat; nihilo ſecius id 4
Per conſtitutionem principii promanat,
ש‎ n moleſtia conſignavit Scriptura.
Quemadmodum dicitur סמום‎
.קרו שין‎ ubi Occurrit argumentum
ab impari, Id quod argumento סג‎
impari conſtat, cum moleſtia conſig-
navit Scriptura: itaque concinnum
eſſe ut aliud doceant, illi reſpondit.
At tria Iccipta quæ eodem recidunt
(Scriptura enim adeo non laborat
mnium conlſenſu) 2110 non docent:
manitfeſt enim 1ם‎ Scriptura pate-
facit tribus iſtis, Omnia alia quæ ulli-
Pi reperiuntur, excludenda: Hujus-
modi atio in Hibro -כריתות‎ %
autem oportet, neceiſe non eſſe ut 1-
numquodque ex ambobus iſtis fuper-
fuum ſit, & ex compari סת‎ perdiſca-
יו‎ ; ſed etiamſi unum tantum ſit ſu-
perfluum, alterum verò neceſſarium,
& compari addiſei nequeat; er-
lam ס6‎ modo concinnè cenſeri duo
ſcripta eodem recidentia. Etenim huc
tandem res evadet, ſcribendum ת‎
16 neceſſarium, & compar ejus ex
60 deducendum. . 4 aArguitur cap.
קרושי",:‎ 40 verba, Deſponſans 41-
borum præputio 6 heterogeneis 1-

quod

פי' לעלמא- וב'מלמרים ט'ל
דאעיג דאתיא הר מהברירק
כ'מ מילתא דאתיא: בבנין
אב מרהוכתב להקראכמ"ש
בריש קדושין גבי ק'ו מילתא
דאהיא בק'ו טרח וכתב לה
קרגצע הילכך שפיר אל=
דמלמדי * אבל ג' כתוביב
הבאין כאחר דכל האי לא
מרח קר לרברי הכל אין
מלמדין דודאי גלי לך קראת
בהניג'לאפוקיכולהו אחריני
דעלמא כך המעם בכהיתותו
ויש לך לרערת דאין צורך
דאיוָה משניהם יהיה מיותר
וגמיר מחבריה אלצת אפילו
אלבר מיותר והא: צריךואין
יכול ללמור: מהבירו אפ"ת
שפיר חשיב שני כתוביו
הנאין כאחר משוםם דסוף
סוף ליכתוב הצריך וליתו
הכרירה מניה והכי מוכח
בפרק שני רקדושין -גבי
המקרש בערלרז וכלאי
הכרכז דקתני מכרן וקרש

46< Ubi legitur, Si quis ea vendide-
0

4
ה
וסוס
י
ו
1
ו
2
ק סף
&a‏ מח
00
קא
ת
Gilcatar‏
ום
600
ו
ום
ammi lept‏
ם
]ןװףסן 0
r.‏ 0000
ו
ש סף
.
i,‏ את
ind‏ ם
056*8&%}
Eten‏ ת
ול
םנ)ס] .
זךמם) ג
י
מו Ver‏
0 :.11?115
Ce‏ ו
--
%

ְאוו
עיהם !
לל
האה
אלמרחוו
ג" קו
וא ז
למד י
הו כא
דח קרא
מלוֹזר? ח
מ' לא
למאכ
ש
היו סשו

תמרמחם

לל ללמו
ע" חו
41 לאח
ף לתו

נר מי
] עי

| ו

2 השער הרביעי פרק ג
ובדמיהן מקורשרת ופריך rit & deſponſaverit pretio ipſorum.‏
N‏ מע'א דתוםס' deſponſata cenſetur: & in Gemara‏
poterat ex ido — —‏ סס objicitur, At diſci‏
;ךמ,א וכ " ומשני משור+ lolatria quæ pretia retinet, &c: verum‏
דהוי ע"₪ ושביעירז "שני reſpondetur, Quia hoc 06 idololatria‏
כתובים הבאים כאחד ואין illud 06 anni ſeptimi proventu ſunt‏ &
. א ש. טף duo ſcripta eodem recidentia,‏
docent. quaſi dicas, ex eo 5 P 1o‏ מסם aliud‏
רחמנאם בע א ושביעי\ ד quod patefecit Miſericors in idolola-‏
כמבלן־יי' ודבכלל איסורין tria & anni ſeptimi proventu, econclu-‏
omnibus interdictis — .‏ ימ1 deretur quod‏
legalibus pretia ſint licita. At quam- — 5 Pae‏
ואעיג רשביעירת לת vis illud 06 anni ſeptimi proventu non dr‏
ימע'א דאיכא למיפרך ימק diſcatur ex idololatriæ conditione‏
4 2 ע dololatria, ubi etiam interdictum eſt‏
אפה בון רעאא "ליף nihilominus quandoqui-‏ ( ? מנטץסט1
ומשביעירת \ חשיב * \ שני >ס dem iſtud de idololatria diſcitur‏
בתובים הבאיםם כאחר וכז cenſentur duo‏ ;זװמס־זוֹס'ןק?מזוֹ;זקס'}?;־וֹמךאָ?
; י Eripta quæ eodem recidunt. Atque‏
ארמר ו הרנם loquitur Gemara manifeſte illo lo-‏ 162
8 קנבי מצה cap. r. ad verba, jurgium & cœtur: mDNEr‏ סם
בכ הג חשים שני בתוביםם quod etiam in iſtiusmodi reputentur‏
duo ſcripta quæ eodem recidunt. „‏
Modus, quo priur & po- R⸗ dan‏ .292 .6
—( דיןאין מוקדם Keriur in lege non eſſe ſiatuitur: nimi-‏
זמאוחר בתורה דוקא בכ rum in duabus ſectionibus. ſed imuna‏

ſectione agnoſcitur prius, ut 87 poſte- מרשיו אבל בחד .פרשה יש‎

rius. Etenim niita eflet, Generale cum . ה ש הל‎
מוקרב= ויש מאיחר דא לכ ſpeciali 6406 forte Speciale‏ ממסטף16
בללופהם דילמא פרם וכלל =506 cum ſequenti generali: viciſſim‏
הוא ופרטוב ללידילמא 502 ciale cum ſequenti generali eſlet for-‏
ווס ה ח — ודו [מססק) v& Generale cum ſequenti‏
זפרט הוא אלאודאיכדאמר] Verum manifeſtè ita eſt, uri dixi-‏
mara Godt. Oe - 1)'})[;16\ quemad- 99 v V‏

modumſupradiximus im argumento . דופרס"‎
Ecnernle cum ſpeciali. שבפיר‎ *

+29

! < הליכות עולם -

(J - „‏ - דיץ יעירוב ;?;161) %9;21;?]}1%.) 3;1%&115 *35.;93}
rvonfſunduntu! 0014071627 - .5 ₪ אַ 5 ב י לול ו‎ 7
Textum, qui 5 Alerius ſeckionis, & R - פףשיות . ב‎ .
hic commilcetur, ubi locum non ha- מפרשרה אהררז ונתערב‎

בכאן שאינו מקומו עוקרון extirpant 80 1000 proprio‏ סמום het,‏
אותו מזו . ונותנין אותו. 31:2*?}8%1:32;';2 - '?”31300;;*־"
וה המו < קב ים שר" ל --מו Ecce di-‏ ל Babæ primæ, ad‏
Qui arguitur furti 092 DR 1 -‏ ,1:'!}0}3011%]311138
הגוזל קמא גבי הא דאמר 06 donec‏ 1 מפת in depoſto-‏
רבי יוחנן הטוען טענת גנב parte fateatur. Et diſcrepat ud‏
ןבפקדרז[ אינו הייב עד שיורה Doctor Hija dicit, . Doctoris Joſe-‏
2 הה ה 7 ה\ - סום confuſionem ſectionum‏ וטף phi:‏
וֹ;:מוּװץ;צח־וֹפליגא הר חייא effe at; nam quum ſcribitur Exod.‏
ברבי יוסף. דאמר - עירוב ש%]כ[וֹ.ש%//וֹ.פגווֹ,זסק)צ# 8 1.9
וא י מר -ו. נותו 0 eſſe. Senſus eſt,‏
נ:והװי זה אַלנה הוא רכתיב Exod. 22. 7ui dix erit itud eſe, (qui eſt‏
פ האי קרא ראשר ואמר partem confitens) 11 debuiſſe‏ 6
כ* רואש נרת ההיינר מודהק ותוא פ- ubi Exod- 22.25 legimu‏
במקצת ה'ל למכתביה באם ־ש%%24:;126}1%2;33*:;”}”ש 7
מסה הי- -. 7 י דרם - 2 ל 110 admodum‏
כסף תלווה רהתםם א' in iſta 06 0 ſectione,‏ 6006
כרמפרש טעמא התם ואלן reus quamvis de parte non fatea-‏
הודה במקצרת נמי חייב וזו num. 814 ſic enarrant modum,‏
ואהרים פירשו non omninò textum extirpart > ſe 1‏
פרשיורת אינו עו !;ג 2 ד4 Giene in qua ſcribiuur: duia‏
ו . קר ſectionum confu-‏ 7 מסם eſſet,‏
הפסוק מהפרשורה שנפתב ſed extirpatio. verum hunc‏ ; סת.
ברז דאיכ אן זדה עירוב illuc‏ % %:־11\}1 6 ſenſum,‏ 60
פרשיו' כיאם עי ורפפע.. ütum mo-‏ 00ף26 textus referatur:‏
ם עיקורפרשיות dum eſſe ſectionum mixtionem-‏
quo miſcentur ſectiones:‏
והיינו עירובפרשיות שמערם ambabus locum ha-‏ וק in‏ 05*

הפרשיות ועומר בשניהם ' . bet‏

—

דעת רש" בעירוב פרשיות 0 - ſectiones confunduntur‏ 0

-- .
4 7 ה D‏ \ י
—

אלא ריל רקאי הכאוהכא ' tex-‏ %

63940 |

0

0

eſth‏ מ
ו
dem 20‏
pomunt‏
ו
כ
ץ ף
פו
8 ת0
נחלתו
00
ל
1 ₪
necellar‏
ך
Piendun
א‎ ſt,
nonin
םס‎
ſectad
7
ſape‏ ול
acl‏ ו
וום
0
את
ו
;וֹי&%\װ
ה
\\ןףמ,וֹ\מ
1ת
net.‏
שוסד
ה

לה
פרשיות
נר

נכאן שו
אתו (
נקמו
הול ק
ניותנן
חא
גרני
פרסות כ
כ'חואזח
0 הא (
וא ו
נמק,נ'ח 4
כקף תלו
כרמפרע ם

הודח ב

פרעיורן :
| ללק מת;

ה.

-.
אלא ףל ת /
ְ וין

לרכם

הפךשץח וע

,

6. -94ב‎ Modus, quo auferunt &
addunt. Senſus 61+ , quod cum fſcri-
גז‎ eſt litera חו‎ voce quadam⸗eam au-
ferunt אס‎ hac voce, & ח1‎ 2118 voce ean-
dem addunt; adeoque textum ſicex-
ponunt. Sicut illud cap. 544 6
poſſeſſorer fiunt, ad verba Num. 271
zunc tradetir poſeæſtonem ejus neceſſaris
ejur. Quod ita enarratur, tum tra-
detis poſſeſſionem neceflari ejus 61
ut doceatur, maritum uxoris hære-
מוס‎ eſſe, quaſi dicas, auferri vau ex
בחלתר‎ poſſelſonem ejur, addique ipſi
2404068 ל"שאורך‎ neceſſarioejus, at-
que exponi vau & lamed לו‎ ₪: 0
סם‎ ſiat „ Tum tradetis poſſleſſionem
necefſarii ejus (ſive carnis ejus) ei. 4
paſſim. Verum hoc 1001616 ita acci-
piendum, ם1 זט‎ vocis principio aut
סמת‎ ſit, quod auferunt & addunt; ſed
non םו‎ medio. Quemadmodum 01-
cit D. S. J. capite Aurum, ubi 06 con-
ſecrato, quum citatur Lev. 27. .1ז‎
& addet quintam pecuniæ 08
סמל‎ ſiper eam. dicit inquam, quod
ubi ſumis vau ex Hebr. & addet, id-
que adjicis ad quintam; inde exur-
git quintam ejur. Amplius ſcribit D.
5. [. Quod vero non adjicimus 4
Hebraicorum & addet voci quintam,
inter duas ultimas literas, ut inde ex-
urgat quintas, quaſi dicas, quintas
multas; id fit quia מ1‎ medio vocis
nunquam addunt, ſed ipſius initio aut
46 + verum מו‎ medio uti eſt, ita ma-
net. Atque inſuper D. S. jJ. מו‎ de-
monſtratione prolixus eſt: vide lo-
cum in commentario. Nec quadrat

- השער הרביעי פרק ב

(רצר) דין גורעין ומוסיפין
פי דאותת כתובה בתיבורה
שגורעין אותרה מתיבה זו
זמוסיפי אותהבתיבה אחרת
ודורשין הכתוב בכך כי הא
רפיש נוחלין גביונתתם את
נחלתו לשארו רדריש הכי
ונתתסש את נחלת שארו לו
מלמר שהבעל יורש ארת

אשתו-כלומ"גורעין ואז *מ"ה.

דנחלתו ומוסיפין על למד
דלשארו ודורשין וו" למ"ר
לו * והוה ליה ונתתם את
גחלת שארו לו וכן בכלז
דוכתא ודוקא בריש התיכא
או בסופרק הואת דגורעין
ומוסיפין אבל באמצע לא '
כמ"ש רש'י בפרק הזהב גבי
הקרש כתיב ויסף חמישית
בכסף ערכך עליו דבי שקלת
וו דויסף ושדירת ליה ‏ א
אחמישירת ה'לד המישיתו
וכתב רש"י הא דלא שדינ'
וו' דויסף אחמישית בין יור
לתיו והוה ליה חמישיורת
כלומר חמישיורת הרברק
משוםם דרבאמצע התיברק
לעולם אין מוסיפין אלנת
בראשה או בסופרה אבד=
Abbr. in al. Ed. omittis.‏ ס *
א ג

20

6 הו‎ hujusmodi objiciamus, Culter
acutus diſſecat ipſos paragraphos,
uti paſſim in enarrando dicitur: quia
ימס‎ vocatur diſſectio, niſi præcisè ו1‎
vocibus, quò hæc סלסל‎ 111 præpona-
tur < ſed in literis nom eſt diilectio.
Quemadmodum illic dicunt initio, 44
טמנו!‎ paragraphum Num. 27. .
Züm t adetir poſſeſfonem עטט .ל‎
Abæus ſolmionem apponere cogi-
15ז‎ ſic diſponit, Tum tradetis poſ-
Geſſionem ejus ei qui proximus eſtne-
ceſlario ejus, & poſſidebit מו6‎ .- 1
regerit Rabba; Culterne acutus 01
ſecat ipſos paragraphos ?' ſenſus 616
Culterne acutus ſecat & diſcindit Scri-
pturam? & facit neceſarium ur
qui præcedit, fequi; & propinqaum
ejas qui ſequitur, præcedere facit?
Ita ſimilia omnia paſſim. Eſt etiam
Doctor Milſnicus, qui in exponen-
do non adhibet modum, quoaufe-
runt. & addunt: ſicuui illic habetur.
G 295. De modo invertendi
Scripturam paſſim ita loquimur, 20
verte Seripturum & שקסק סכס‎ enm. שש‎
סטווג‎ Pſalm. r19. ₪16, Tempur eſt co-
Eendi Deum, irritam facinnt legem tuam;
ſic enarramus, Irritam faciunt egem
mam, quianerunttempus eſſe colen-
di Deum. (ſc. præter ordinem.) 6ו‎
KAmilia.
..06.כ-6‎ Modus, quo Scoriptura ex
antecedentibus, & anteedentium ante-

דרשי הפהו יתורחך משום] דערק

לפנו יאו למני פנו פלונת היסא

יבאמצע כדקאי קאי ". ועור
האריך רש"י בראיה עיין שם
בפי" ולא שיוך ולא למיפהך
ובכה"ג סכיג4ת הריפוח ‏ מ
מפסקינהו לקראי כרפריש
בכלל דוכת' משוםם דלאת
ימיקר" הפסקה אלא דוק
בתיבות להקרים תיברה 7
לזו אכל באותיורת לא הוי
יהפסק בראמרי"התםמעיקר,
נבי הך יקרא דונתתם ארת
נחלתד דסבר אביי למימר
ותירוץ ואומד הכי ונתהםם

את נחלתו לקרוב.אל שארו.

וידש אותה ואמר ליהירבה
יסכנא הריפרק מפסקינהו
ילקראי פי" סכין חד חותך
וומפסיק | הכרזוב דעושרק
ישאהו |המוקרכם ‏ מאוחר
והקרוב ‏ אליו ‏ המאוהר
עושהו מוקדם ובן בל בה'ג
בכל הוכתאוואית הנא :רלא
ידריש נורעין ומוסיפין <
כדאיתא התם !
לרצה) רין סקוים המקרא
יבכוליה רובתא אמרען סרס
המקרא ורורשהו כמו ערן
ילעשות לייי הפהו . תורתך
לעשות ליי וה <

ְ 000

ו
ך
gimus,‏
]
ששפ\ש־.
1
110
ה

-

סך
ו
ו
חז
ו
6 יאס
piuram.‏
dentis an‏
Cmle 0‏
וחוס ז
Auum xo⸗,‏
חא שא
י
%
ת.3

”%'112]/}5”!'/!&',
ſus eſt 7
ף‎

0

`\%\\\\\]װ) י
י

ם
ף

צ

הארדו
נמול
ו
ת
מי ו
בתינות
לו נל
ים
מח
נחלת' ו
חרץ ה
את סל
ור אות
סנ ו
קא
לור ח
הקם -
ש מ
ל הות.
להשו
לוהא|
וה
כמך”הח
קו ו
לשו ה
ו

ח

cedentibus exponitur, controverfiam
Parit capite- Quo accendunt 3 ubile-
gimus, Obiniquitatem omittendi le-
gem moriuntur liberi; alii dicunt, ob
migquitatem circa poſtes. Et eorum
diſcrepantia in סם.‎ eſt, quod Scriptu-
ra exponatur ex antecedenti, non
antecedentis antecedenti. Senſus eſt.
paragraphus Deut. II. 21. .11 multi-

Plicentur dier veſtri, ס.‎ antecedentis
antecedenti exponitur „& ad Scri-

pturam priorem refertur, quæ agit
de verbis legis, quum ſcribitur vſ.9.
ρ doceébitis ea klios veſtrot., 100 qui
dicit, ob iniquitatem circa poſter, SCri-
pruram ex antecedenti, aut antece-
dentis antecedente exponi opinatur.
Simile occurrit in Baba media, capi-
te Commodato accipiene, . Et

paſſim.‏ גז1 commodatò accipit.‏ ומשדס
variæ funt opiniones, an Scri-‏ סומ

ptura 6 ſequentibus exponenda; an
werò non exponatur 6 ſequentibus, c.
34- .מנהות.‎ Conſulatur ibi Gemara.

%. .רֶ3‎ Modus, quo in ſubtil
indagine, prima attendunt, controver-
5ס1‎ eſt apud Doctores Miſnicos. ת‎
qui aſſerit, prima in ſubtili indagine
negligi; eſtetiam qui affirmat, in in-
dagine ad prima attendi. Exponi-
tur prima de prima Scriptura: de qua
dicimus, Pro 6 ipſa requiritur; non

verò 0 fubtilem indaginem. Quem-

admodum initio Sanhedrin. (uum
ק ו" ימ -ב את וו‎
minus 270 Uons coram ipfir magiſtra-
לפ‎ .. end iſos magiſtratus. gquem

.- השער הרביעי פרקן ג

בפרק: במרזימרליקון גבי
בעון ביטול" תולד כניכם
מתיםם ו"א: בעון מזוזרה !
ופלוגתייהו במקרא: נדרש:
לפניו ולא. לבניי פניו + פ"
קרא רלמען יב ימיכבס
נדרש. לפני פניוי ואקראת
דלקמיר קאיי רמשרנעי
בדברי תור דכתיב ולמדתם
אותם6 את: בניכם> י ומ'דר
בעון מווזה: קמםב מקראת
גדרש. לפניני ולפני פניו
ורכוותירה. במציעאת פרק
השואל גבי וכ ישאלל וכו
בכל רוכתא י וכן יש רעות
רבות. אם המקרא: נדרש
לאחריו או אין נררש לאחריו
בפרק כ'ררמנחות יעַוין שם
בנמרא +
(רצד) רין רורשיןתחלוי
פלוגתא היא דתנאי י* איכא
מ'ר אין רורשין תחלות !

ואיכ'מ"ר רורשין פי' תחלות:

המקרא הראשון ראמרינן
לנופי'איצטריך ולא:לדרשא.
כנו] כריש. סנהדרין ונקרב.

בעל הכית. אל האלהים עד.
האלהיםם+ שר ירשיעון

אלהים. הרי כאן ג ואיכזת

הליכות עולם : -

condemnabunt magiſtratur. Ecee hic
tria: & poſſunt in ſubtili enarratione
omnia iſta illic ad numerum referri,
ſed concluditur, non attend ad prima
verba. quaſi dicas, prima Scriptura,
quia pro ſe ipſa eſt neceſſaria , adnu-
merum non pertinet. Ita fimilia
omnia. 2
F. 29 8. De arguendi modo, Au-
xeſin poſt auweſin, & diminutio Poſt di-
minutionem ; paſſim dicere ſolemus,
Non 61 augmentum poſt augmen-
tum niſi ad mmuendum; necd eſt di-
minutio poſt diminutionem niſi 0
augendum. Qui modus conſidera-
tione opus habet: nam multis locis
invenimus diminutionent poſt dimi-
nutionem, ubi totum illud תו‎ expo-
nendoad minuendum referrur. ש‎
in hoc, quum dicimus 40 Levit. I. 2-
ex jumentis, ex 00004 ,ezx ovibus ſive ca-
Prir: illud ex jumentis ad excluden-
dum quod ad idololatriam fuir adhi-
bitum iſtud ex bobur, ad excluden-
dum quod idololatriæ deſtinatum fuit;
hoc ex ovibzs ?6 6 capris ,20 exclu-
dendum quæ nefarié coierunt, 51
milia paſſim. Ita etiam augmentum
poſt augmentum exponitur in exoti-
cis Doctoris Eliezeris f. Doct. 858
Galilæi, uti dictum fuit ſupra. Quo-
eirca eſt qui aſſerit, quod cum dici-
mus augmentum poſt augmentum
nonniſi ad diminuendum facere, pa-
ruer que diminutionem poſt diminu-
smionem nonniſi adaugendum, id =4צק‎
ciſe accipiendum, quum non pofſu-
mus exponere 06 ſtatuere augmerlta

למררשינהו כולהו ההכט
למניינא ואסיק דאין דורשין
תחלורת כלומר המקר)4ת
הראשון משוםם דלגופידק
איצסריך ולא למניינא וכן
כל פקעי:
(רצחה) רז רינוי אחר
דיבוי ומיעום אהר מיעום
בכל" דוכתגת אמרינן אין
ריבו*אחר ריבוי אלא למעט
ואין מיעום אחר מיעום אא
לרבות- ודיןזח צ'ע דבכמה
דוכתין אשכחן מיעום אחר
מיעום והריש בולהו למעט
בגון הך דקאמרי. מן הבהמה
מן הבקר ‏ ומן הצאן י מן
הבהמילהוציא את הנער מן
הבקר להוציא את המוקצה
ומן הצאן להוצ'י4ת דובע
ונרבע וכיוצאו בו בכמרק
דוכתי וכן ריבוי אחר ריבוי
דריש להו בבריתאא הרבי
אלישר ברבי. סי הגלילי
במ'ש למעלה ילכך יש מי
שאזמר דביאמרינן איןרישו
אחר ריבוי אלא למעט ואין
מיעום אחר מיעום אל4צס
לרבות * דוקצא שאין לנו
לדרוש ולקייכם הריבוי" או
המיעוטי ראז אמרינן וראי

5

Kdinin
וק‎
bolenin:
6 ה‎
Paritergt
ה‎
סט‎ poſft
algmen
ו‎
ה‎
ה‎
ו‎
0

1 ת‎ z

; [וממסת
ו
ו
bereauto‏
Unam, ez‏
0 ם ג
ל Rem.‏
1 וֹת.
% ] סום
augenr‏
otett 5‏
ש
מ Modo‏
fionem‏
exch‏ הה?
40
90
ve‏ 0
ח0ס .\װפ
ו
ההה
א
ים

ו
למינו
החלות
חואש
אעסרך
כל נו
(רצי
מי ומ
נכר דו
רינויאתו
וא מי
לונוחי \
הונח א
מיעום ו
כןקרו
הגקד לת
ען הא
לרכע וכ
דכתיון
דר לה
אליער (
כמט
ומר
אז" י
מם א
להשו
המי

השער הרביעי פרק ג

& diminutiones ipſas: tum enim 5
מוב[‎ aſſeverare, Scripturam hyper-
bolen מו‎ augmentis adhibere, quò in
6א‎ ipſa diminutionem effe innuat,
pariterque in diminutionibus, quò 111=
uat in re ipſa augmentum latere. ſed
ubi poſſibile eit exponere & ſtatuere

augmenta aut diminutiones, nos ex-

ponere & ſtatuere ipſa ſecundum eo-
rum rationes; id eſt augmenta ad au-
gendum, & diminutiones ad diminu-
endum: ut illa quæ ſcripfi. Hic ad-
di poteſt, quod dici זגסטף‎ , cum aſſe-
rimus augmentum poſt augmentum
nonniſi 24 minuendum facere; aut
vice verſa: ſi intentio 666 quum
augmenta ponuntur, minuere; de-

bere autorem proferre diminutionem
unam, eamque 61 ſufficere; aut con-

tra in diminutione poſt diminutio-
nem. Præterea, וטף‎ probabile eſt
in augmentis, 64 ad minuendum ve-
מ1 & ? 6עות‎ diminutionibus, eas ad
augendum procedere? Keſponderi
poteſt: quum autor profert diminu-
tionem poſt diminutionem, eum hoc
modo primam quam dixerat diminu-
tionem augere. Exempli gratia:
cum excluſit quatuor homines ג‎ una
actione, redit ſecunda diminutio &
eorum duos excludit. quum hoc fit,
auget reliquos qui patrabunt actio-
nem commemoratam. Similiter מ1‎
augmento: poiſt augmentum prius,
nimirumaugmentum generale,venit
augmentum ſecundum: ut indicetur,
quod augmentum hoc non cenſeatur

generale ? ſed ſpeciale, סס ת1‎ 4

253
שהכתום \ הפלינ בריבויי
לרמוז שיש ברבר מיעוט
והפליג במיעוטין לרמוז שיש
בדבר ריבוי * אבלל היכא
דאיפשר לדרוש ולקייכס
הריבוי"או המיעומי ררשינן
להו ומוקמינן להו ארינייהו
ריל" < פקריפוי" - לרבורת
והמיעוט" למעמם כבאותן
שכהבתי ויש להוסיף בכאן
דיש לומר רכשאמרינן אין
ריבוי אחר ריבוי אלא למעם
או איפכ ראם הכונה היתה
בשאו' רבויין למעט הל'לז
מיעום אחד וכגיא לירק
או איפכ+ת במיעוטם אהר
מיעום ועוד איך גראוק
בריבויין < דארקו ‏ למעוטי
ובמיעוטין ראתו לרבוי ייל
דכשאומר \ מיעוסם סחר
מיעוט הואת מרברת בזרק
האופן דהמיעום הראשון
שאומ במשל ממעם ארבעה
אנשים מפעולה אהת חוזר
המיעוט השני וממעט השני"
מהם אם כז הווא מרברק
האחרים6 שיעשו הפעולרק
הנזכררת וכן ברבוי. אחה
ריבוי הראשון משמע רבוי
ה -כ 11

2 5

auget ſubſiſtens, non verò in ullo alio.
Ita mihi videtur.
6. 299. De modo, quo Yectis
propoſita mutatur., ſtatutum nobis eſt,
Omnis ſectio quæ proponitur & mu-
tatur, non mutatur niſi ob id 4
in ipſa innovatur. Progredere &in-
venies.
6. 300. 224000 diſtinctionum.
Multæ ſunt in lege diſtinctiones. à ſe
invicem differentes: ne res vel ſe-
ctiones commiſceantur. Plurimæ
autem diſtinctiones ſunt per interſti-
tium, quod inter ſectiones, vel res
ipſas intercedit. ſunt etiam diſtinctio-
nes, quibus interititium non ſufficit;
ſed verſus ſuper פטנות‎ inſeritur, ut ma-
gis duſtinguat cum interſtitio, סמו‎ ſe-
Ktiones confundantur. Quemadmo-
dum ſub finem ſectionis Phineasz Num.
30.1. וב‎ ſcriptum, Hæcretulit Mo-
Jer ad Plios Wraelis ; erundum omnia
quæ præceperat Jehova. Hic verſus ſeri-
ptus fuit ad diſtinguendum inter vo-
tiva aitaris, de quibus antea ſcoriptum
erat cap. 29. 39. voꝛiva veſtra & vo-
Iuntariæ oblationer veſtre ; & vwotiva
interdicti, 06 quibus poſtea ſcribitur
in ſectione , Primores tribuum: id-
que סמ‎ hæc illis aſſimilentur. quem-
admodum ſuo 1960 exponitur. Sunt
etiam commata;, quihus erſi inter 6

habeant pauſas, quæ funt diſtinctio-

05 accentuum, hocnon fufficit; ſed
vox מו‎ commatis סמת‎ leribitur, ne cum
ſubſequenti commiſceatur. Ut Num.
31.17. Omnem quogue mulierem, ל‎
cognovit virum concubitu marit, oceidi-

כללי" בצפ הרכוי הב' לומר
חה הרבוי אינר משמע כללי
אלא פרמי במה: שמרבד
הלא בדבר זולתו כך נ'ל :
(רצמ ) דין פרשרה
שנאמררה ונשנית: ק"ל בל+
פרשרה שנאמררה ונשנירת
לא נשנית אלא בשביל דבר
שנתחדש בה פוק ותשכח:
(V)‏ דין ההפסקות הרבה
הפסקות בתורה חלוקורת
זו מזו בדי שלא: יתערב. ענין
לענין פרשה לפרשה ורוב
ההפסקורת. הכז ע'* הריות
שבין פרשה. לפרשה: או בין
ענין לענין * ויש הפסקורת
שאין די בריוח. ונותן פסוק
מיותר להפסיק יותר עםם
הריות כדי של4ת ותערבו'
הפרשיות כגון בסוף פרשת.
פנחם רכתיב ויאמר משרק
אל בני ישראלל ככל* אשר
צודה.יי: פסוק. זרה: נכתב
להפסיק בין מדרו = מזבח
דכרניב קמידרל. נדריככט
ונדכותיכם ובין נררי איסור
דכתיב כתריה פרשת: ראשי
המטורז שלא ירמו זה לזה
כמו שמפורש ‏ במקומו ויש

ו
הה
commati‏
res iſta d‏
Vetur cun‏
ום
ת ום
ו
ה 6.1
..
ט
ו 5ותו
greti‏ וק
סם
0!אץ
מו , ז₪
ש
-
%0)1
!
ת
4ו
zarſe‏ 1
%
ere‏ סף
ת
1111\0)?61
י

ש ו

ו

ב

|הנחג
ל

נל
ה הל
אלאו כ
ולא נרכ
רש
עמרר
רש ו
לא נעניה
ש החר

(ש)"י
הת
דמו כדי
לענין י
הפמקו
ש מו
ע ונין
שר ג
מוחר „
חריות כד
הפ\"טןןת |
וכ
0 מ''

לבד;פס*ק :
דנתיף ,
ו(רכךחוּכל
" נתו
ע
ו נו

5 השער הרביעי פרק 1
te. hoc quorſumdicicur? nonnejam פסוקים שאע"ם שיש ביניהם‎
commatis? 50018 factum fuit, quò ð́ʒ— =ר‎
res iſta diſtingueretur סמ,‎ confunde- —2 בכר ובותב‎ E
יבסוף הפסוק שלא יתערב -הק שש retur cum verl- 18. omner‏

Pulor.. Vivor conſervate. Eſt etiam עם של אחרט כנון זבלל‎
ubi nulla omninò memoratarum di-

ſtinctionum opus eſt; ſed ſufficit di- orr R n NXN
ſtinctio accentus Atnahta ut habetur לל‎ 01R זבר הרוגו למה‎
6. כבר נאמר הרנו בראש -חגוינה ..ז‎
6. 30 1. Invenimus occaftoner in הפסוק אלא להפסיק הענין‎
Scripturis locum habere; ſicut inve- ,, , א‎
nimus in Miſna & Exoticis. Exem- בל הסף‎ - NoË
pli gratia . capite Hequentior eſft: יהחיו * ויש שאין צריך שום‎
Quorſum mii Deut-ta-ar- Per pro הנזברות‎ PoeSrD הפסקה‎
Zede ? Occaſione ejus quod ſcriptum דדו לו ררהמס:‎
erat, manur pro manu, ſcripſit etiam n - ODsna
ger pro pede. + כדאיתא בפיק דחגיגה‎
6-- 302-. 126 modon Interdettum שא) מצינו אירי‎ \
04 in generali continetur, Hoc nobis ..
חנסנטגל‎ paſſim eſt, Obinterdictum DE כמקראורת כמו‎
im generali contentum nom vapulant. יבמשנה ובריתא פרק מדובה‎
צול* בהול* למה לי אוואי שוו סק *י”?}??}?וֹ?*”יוּ?*?&%וֹיװוּןװל}?‎
סנ4‎ at ſemel omninò vapulare: alius הכ ם י‎ 4
aſſeverat, neſemel quidem vapulare; ! דכתיב וד ביד כתב נמ‎
quod ecce imterdictum ſpeclale ipfr ? יבהגל‎
וססק!‎ 806 non præſcripſerit legislator. (שב) דין לאו ישבפללות‎
In hoc verò negotio interdicti in ge- ת שש‎ : 1
nere contemti multiplicantur opimio- ל בכל 0 אר»#ש'־ בללו‎ 2
5ס1‎ :: ſed סאת‎ 61 ipſarum omnium אין לוקץ עליו איר תרת'‎
clegantiſſima; non vocari interdi- יהוא דל לקי ה הד4‎
Ktum imgenere contentum, miſiquum מילקא לקי < וא"ר אפילו‎

לא לקי 0 Scriptura uno nomine multa effert.‏
יליה לאו מיוחר - וענין לאו ישבכללות רבו בו הרעות להמחווד
שבכלן דלא מקרי לאו שבכללות אלא ‏ כגון שהוציא הכתוב
זהרבה דבריםם בשם א' כגון לא.תאכלו על הדם ההרשינן משיה
Exem-

הליכות עולם -

Exempli gratia, Levit. 19. 26. Neco-
meditote cum ſanguine: unde pluri-
ma ſubtili indagine eruimus. Vel
etiamſi efferat illa multis nominibus;
modo unum nomen ſortiantur, quod
ipſa omnia complectatur. ut Levit. 23.
14. punis, , ariſtæ & ſpicæ viren-
zer: quo uno nomine comprehen-
duntur. Omnia ejusmedi veniunt
nomine interdicti quod in generali
continetur. Verum ubi nomen unum
non habent, quod ipſa omnia com-
plectitur, non veniunt nomine inter-
dicti in genere contenti; quamvis uno
interdicto comprehendantur. Quem-
admodum iſtud Cod. מנחות‎ ,40 ver-
ba Lev. 2. 11 . Fermentum & mel: ubi
dicitur, Qui offert fermentum & mel
in altari, vapulat fermenti nomine; &
vapulat mellis nomine. 2 ſimilia
omnia.

6- 303. De modo, quo præce-

ptum סק‎ interdiktum, legimus in
יבכיות‎ capite, Quomodo ? 6
D. Levim, Ubicunque reperis præ-
ceptum & interdictum, ſi poſſis u-
* trumque præſtare, bene 61 ; ſin mi-
nus, procedat præceptum, & pellat -מ1‎
terdictum. Et multi mirantur, qui
procederet præceptum quod leve, &
propelleret interdictum quod grave
eſt. Itaque jam cognoſee & intelli-
ge rei rationem. quæ hæc eſt, præce-
ceptum eſſe conditionem in interdi-
Go: quaſi dicas, Ne ſic facias, niſi
hac N. in re. Hic eſt ſermo Sapien-
tum 1. m. quum Exod. 31. 14. legitur,
Profanantium illud quisque omnino

במה ענינים אואפילו הוציא'
בכמה שמות אלא שיש להם
שםם אחד יכלול כולםם כמו
ולחס וקלי וכרמל שכלולי'

בשם אחד כל כה'ג מיקרו
< לאו שבכללות אבל כשאון

להם .שם אחד יבלול אות
כלםאינונקר'לאו שבכללות
ואע'פ שכללן בלאו אחר '
כנון הך דמנחות נבי שאור
ודבשראתמר המעלה שאור
ודבש דאתמר על גבי המזבח
לוקה משוםם שאור ולוקרה
משום רבש וכן כל כה"ג :
(שב) דין אשה דרוחרק
לא תעשרהגרסינן ביבמורת
פרק כיצר אמר ר'לל כלל
מקוםז שאתה מוצא עשרק
ולא תעשה אם אתה יכול<
לקיים את שניהם מוטבואם
לאו יבא עשה וירחרה לא

תעשה ורביכם יתמחו איך
יבא עשה הקל וירחה לא.

תעשה החמור * ועתרה דע.

העשה תנאי הואבלא תעשה
כאלו תאמר דלא תעשרק
כך אלא בדבר פלו' והונת
אמרםם ז'ל מחללירה מורת
morti‏ 2 ; "

if‏ וו
unten |‏
]
1 5וֹמ0וֹ1
ה
Gum:‏
Gemar

beregr

1
0
bet:‏
10
ad‏ וו
ו 100
נפ}מל%} ?
e⸗‏ ו
) 0

מח -

י

ד ף =

ה

--

homin’s

הממס .

וחס
;וֹ?)בס 00
Pro‏ 0
מוס
]
Momo‏
דם
ה=

\ | partioche

-
ף

נמל
נמ?
₪ אד
ולחסוק
07 הו
לא ?נ
חס קם
כלסאעון
ואע ו
מן הו
וונשראי
ודנשראת
לוקח מש
מס
ש
ו
ץ כיצר
קם שו
ולא תעשה
'ם אתי
לא נא /
תעשת ורמ
לא עשה
לקו הת
דגן מו
העשהתנאַו
כאלו חאמי
ל נ

ו

הדֶ השער הרביעי פרק ג

morti fraditor; & Num. 28. 9. 6
autem ſubbuthi bini agni; hæc סמט‎ con-
textu dicta cenſerl. Iſta 61 condi-
tionis ratio, quam ſcripſi. Igitur
dicimus, Præceptum pellit interdi-
Ctum: 06 quo controverſiæ ſunt in
Gemaræ penetralibus, easque aſſcri-
bere gravatus ſum.

- 0.304- Arguendi modus, Pro-
bibitio complectenr, & Prohibitio ſuper-
uddene. differentia inter eas ita ſe ha-
bet: quod prohibitio complectens
vocetur, quum prohibitio poſterior
mihil addit prohlbitioni priori; ſed
auget prohibitiones ratione hominis,
6 rebus aliis. Ex. gratia, morticinum
in die expiationis: ubi non progre-
ditur (legislator) 44 ipſum prohi-
bendum, niſi quoad eflſum; & 6
reſpectu jam antea erat prohibitum,
quà morticinum. Deprehenditur,
nihil 61 addere prohibitionem poſte-
riorem; ſed augere prohibitiones
hominis reſpectu, ut ipſi omnibus
Omninè cibis interdicat. Unde 4-
cimus, Quandoquidem contingit ut
die expiationis interdicatur reliquis
cibis propter rationem iſtius diei;
cum 115 etiam morticinum Deus com-
Plectitur, ut ejus nomine reus fiat
homo פס‎ diem expiationis. At pro-
סמופות‎ addens eſt, quæ addit prio-
ris prohibitionis ſubjecto aliquid, quod
in eo licitum erat. Exempli Zratia:
Particula adipis ipſius contecrari,
uam edere non licet adipis nomine;
08 licita eſt, quæ Altiffimo in altari

יומת. וביוםס השברת שני
בבשיםם בדיבור אהדנאמרו

והוא ענין התנאי שכתבת' -

הילכך אמרינן רהי עשרה
לל4ט תעשרה ויש בזר]
חלוקור בחררי הגמרצע
ונלאתי לכותבן *
( שר) ריןאיסור כולל
ואיסור מוסיף - * ההפרש
שיש ביניה' הוא כך ראיסר
בולל קרי היכאדאין האיסו.
האחרון מוסיף עלהאיסור
הראשון כלום אבל מרבדק
איסורי" על האדם מדברים
אחרים כגון ** נבלה בי"דה
שלא בא: לאוסררה אלאל
באכילרה ובאכילרת בבר
אסורה משום נבלה נמצגע
שלא הופיף עלירה איסור
האחרון כלום אבל" ריבה
איסורי] על האדכםלאוכרו
בכל" ה4פוכלין שבעולכםס
ואמרינן מנר דחיילד ירק
ליאסר בשאר אוכליןמשום
יה. כולל נמי ארז הנבלרה
עמהם להתחייב בה משום
ייה ואיסור מוסיף הוגצת
usque in alia‏ כך linea ad‏ 1;:8:7 4
גנבולה *% 64 וחוס Ed.‏
kKkKk oflera-‏

3

258 | הליכות עולם‎
offeratur: : 6 particula ſi 6גת‎ reſi- דמוסיף על נושא האסור‎
dua (ideſt, ultra tempus ſervetur,) הראשון דבר שהיה מותר‎
ipſi prohibitio additur reſpectu ejus . 29 2 .
cui offerri poterat, & rejectane At aAd בו כגון חתיכת חלב‎
adolendum. Hic dicimus, Quia הקרש ראסור לאכלו משום מו‎
illam cadit hec conditio, reſdua חלב ומותר לנכוה למזבה‎
ſit ratione Alti ם1 ; 1תו‎ ipſam etiam י" עורוי וה‎
cadit 6ש‎ 2 ſit reſpectu hominis 7 נעשה נותר נוסף‎
eam edentis: 2090 ut reus fiat cum למי שהיה מותר לו ונפס‎
adipis; vum reſidui nomine. להקטר' הכא אמרינן מתוך‎
.5 Deniqchie oega שחל עליו שם נותר אצלל‎
=הובטוום‎ , Loquitur lex םתוק‎ - , ,
rum ese, i,. Nonnemo eſt, זטס‎ pro- 9 „ בבוה חכ עליו‎
batur, Legem סט‎ phraſibus fliorum אצט האדםם האוכלו‎
hominis, ססם‎ 5 ſubtihter expone- להתחייב משום חלב ומשום‎
6ז‎ 1”69611&01116'3 - 21016 verò eſt, cui | : נותר‎
₪10 improbatur: ſed nos ſubtiliter 2 : 7
repetitiones exponere. Atque con- (שה).: רי] דברה תורה‎ ,
ſiderandum 2000000 quod D. Si- לשון בני אדכם איכנת‎
meonis ſit, cui probatur, legem % en n כלשון‎
Kraſibus humanis, & ipſe idem מאן ראיית ליה דברה תו" -ם₪‎
tilem indaginem adhibeat : capite ב לשך? בני אדםם ולצת‎
Haæc שום‎ ad locum Exod. 27 .ךרשש הכפולורת ואיכצת‎
auxiliando auxikale: um eo, & Heu⸗ מאן 'ךלית ליה הכ והרשינן‎
ter. 22. 4- erigendo eriger. Ita dicit „ "-
הכפולורת ' ויש לרקרק‎

Doct. Juda, ilum quum ait, Legem
דר'ש הוא דאית ליה דברה + לה‎ =

uti phraſibus Kliorum hominis; 04‏
תוררז כלשון בני אדב] Præcisè intelligere, quum. demon-‏
:;,\צןך;; בפרם in-‏ הפסם) eſſe‏ מסם ex texta,‏ אה1
ואיהן מ ר \ פול asine attendendum ad repetitiones.‏
אלו מציאות גבי עזוב תעזוב mutuando mutuabis ei:‏ 8 .6 ₪612680
והקכם תקיס6 כך אומר ריי ; emarrat D. Simeon‏ ;%םװ;?#מ?וֹצ ?};?וּ%
Lint 1 8; tates „, nec ali velit „tum — n —2 pde‏
כלשון:בני אדם ה'ינו רוקא בשיש הוכחוה בפסוק של:ת לררוש
הכפולורת כגון העבט תעביטנו דלא דריש ליה ר"ש יש לו ואעו
רוצה להתפרגס ונוקקץ לו רהאג כתיב די מחסוחו כראית+ל

-

omt‏ ו
eece ſeg‏
[ המוון .
8
שום
repe‏ 2
סט

—

1

שו

וקס
-
1
| ח0
2
ום
ווס
₪0
0

2
[
1
1

&8}\[[']\11

י
הו
0

ו
הואט
מו כ
הקרשו
הלכ \₪
נעשהני
ש עז
לתקר
של ל
נגוה ול
אוד ה
להתחיית
נותר ;

ש
כלשן |
מן א
לז נ
1
ל דלת
הנפולורן
"רש הא
תח 2
וח גס
אל מטיאן
ל קד
כלשט יש

| תנו

ל- להחפ
1

ג השער החמישי פרק א

ipſi omnem curam adhibeant: nam התםם אכל כשאין הוכחה‎

. סססס‎ ſequitur, quantum ſatis eſt indi- סי י‎ .
gentiæ ejus; quemadmodum 6וו1‎ vi- מתוך הכרזוב דרשינן ה‎

4616 eſt. 960 quum אס‎ Scriptura id הכפולות ולא אמרינן רברה‎
oſtendi nequit, ſubtiliter acendimus ; הורה כלשון בני אדבם‎
4 repetitiones;, ה‎ 6 dicimus legem
ſecundum ſermonem flliorum hominis. (*)‏ ננוכ

TRACTATUIS v. ישימחה השער‎

De modis decidendi: quem di- בררכי רהפסק וחלקתיו‎
viſi in tria capita. לשלשה פרקים‎
Caput primum, ſecundum quem ( Miſ- עפרק = הר+מון לו סי סן סתכסוס‎
nici Doctoribus ſtatuatur contra: 1ppidpn סכס כסותו ננל ככ‎
ſuum diſſentientem.
Caput ſecundum, Emiliter 7 de Ge- ספרת ססנו כחו כן כפפוכסיס. מסן‎
maricir, ſecundum quem ſtatuatur הוכפ? כוופיס כנגל כר פוונפיס:‎
contra ſuum adver ſarium.
Caput tertium, continet notiſmar regu- ססלוסו כלניס ידועיס בפסקי‎ קרפפ‎
lar de conſtitutionum in omnibus ſer- : סלכות סוורות ככ! ועריכות‎
vatarum Gordinatarum 000

הפרק הראשון יס ש- ל
i 6.06* 3‏ י
| ; ל ירובין cap. Quem e-‏ ערוב" gimus in‏
(שו) גרס 3 3 .1 dueunt, Refert D. Iacob filius‏
: פרק""מ -14 dixiſſe D. Iohannem,‏ , 10
שהוציאוהו אר יעקב בר ſidentibus Doct. Meiro & D. Iuda,‏

אידי א יוחנן רמ ורבי Do-‏ ; מגסט? ,כ1 ſtatuitur ſecundum‏
Ctore‏ השהל Kk‏ ,

erum opinariin n. ad K. El.

*) 1116 mihi notandum eſt, male Cl. Ritmey
IV. nam multo labore &

*Panzi ,מפתח הגמרא‎ deeſſe IV. Cap. Tr. ך‎
ſtudio inveni eum hic p. 15 3- & ined. KR. Schelomoh יבין שמועה ה‎

ed. Ven. fol. 3 3. COl. 2. recte citari- ſed per errorem 2 KR. Ioſe Cap.
IV. huic 3- immixtum eſſe conf. 1- & incipe Cap. IV. cum
6.290- vide notas יבין שמוערה תו‎ fol. dicto .ב‎ 001 2 &ex
זט סס‎ & re ipſa videbis meam Criticam hic veram & Ritmeyeri fal-
ſam eſſe. בפרק "* בכל מערבין‎ "

הליבות עולס 26

Gore ]04 & D. 7000 ſtatuitur ſecun-
dum 12. joſen. Neque necefle eſt
addere, Doctore Meiro & Doct. [0-
ſe diſſidentihus „ ſecundum Docto-
rem Joſen ſtatui: etenim cum מוגן‎
Doct, Iudæ locum obunere nequeat,
num de loco Doct. Ioſis quæritur?
Cæterum ratio, quare ſecundum D.
Meirum non ſtatuatur „ 101 מו‎
ם עירובי.‎ verbis proponitur. Dixit

Doc. Aha, manifeſtum ac notum eſt

oram 60- סטף‎ loquuto mundus ex-
וה‎ , meminem ſeculo Doctoris Meiri
פוס‎ fimilem fuiffe: quare erge ex
ejus ſententia conſtitutionem non de-

Aniverunt * Qnia ipſius ſocii 4000005
mentis intentionem non pertigerunt:

quum mundum immundum, & im-
mundum mundum prenunciaret;
idque audacter defenderet, &c. Ve-
rumtamen cap. Quamvis בתובות חו‎
Denes. nos ſtatutum eſt, conſtitutio-
nem ſecundum D. M.in ejus deciſio-
פמפו‎ obtinere: ſenſus 615 , in deci-
fionibus fweaggravationibus, quum
ipſa legis verba aggravat per decifi-
תמס ס‎ itaque præcisè in deciſionibus

ipfius Cnon verò⁹ ת‎ ob injurias
corporales. Dixit Magiſter Aſe, Nos

etiam dicemus, D. Ioſe, & D. Smeo-
סת.‎ difſentientibus ſecundum D. 10-
ſen .-וומס‎ nam Doctor Iohannes
inquit, Doctore Iuda & D. Simeone,
ſecundum Iudam ſtatutur: quum
itaque D. 1110 locum non obtineat.
an 06 loco D. Ioſes quæſtio eſt?
Summa ſermonis eſt, potius ſecun-
dum D. Ioſen ſtatui, quam ejus =ס!‎

יתודה הלכה ברבי *הודה'
רבִי יְהוְדה ורְבי יוסי הלבה
כרדגי | זוסי ןאו'וֹ , צװל ,ךו\אַו}מ

ור יוםי-שהלכיהיכרבי יוסי.

מבעיצת * והטעםם שאין
הלברז בֶּר'מ אמרו שם
בעירוביןא'ר אחאגלוי וידוע
לפני מ"ש והיה העולםם

שא בדורו של" ר' מאיר

במותו ומפני מה לא קבעו
הלכה כמותך מפני של4ע
עמדו. חבירו על. סוף דעתו
שהיהאומר על מהור ממנת
ועל ממא מהור ומראה לו
בנים וכ אך בפרק. אף על
פיבכתובות ק'ל הלבֶה כר'מ
בנזירותיו פיגזירר וחומרות
שהו4א מחמיר על דברי
תורה ע'י גוירה. ודוקנת
בזירותיו אבל קנכותיו לא"
אמר רב אשי אף אנו נאמר
ר' סי ור"ש הלכה בר' סי
דאמר רבי יוחנן רבי *הורה
זריש הלכרה כר יהודרק
ובמקום .ר יהוּרָה .. לִיִתִיה
במקוכם רבי יוסי. מיבעי4?
* *גיל
ל

cium, ום‎
ו‎
fmnitur, q
6
ה‎
Simeon!
ſolyet. iti
ההה‎
ש‎ A.
ו‎
ו‎

₪ א |.

5 1
אם , 0
00 חסת

הת |

ה

- | [

ם 100
allen‏ ג
Kionbis;‏
וחו etumſi‏
ל
ל
/ ת
ſtzt‏ 1
י
ו , ץ
; 98
liti‏ ל

מח .

ו

/ ;סץבװוֹךם

סיןט]סץ}חװאַ .

;חסצמ\י -

-

יפורה
דני יתו
. י
וש
החש
מא
הוכה
מזירני
י נ
ו
כמותו ו
הלכהוּ
עמרו ה
טלהא
ל מ
כנים וכ
פ נכתן
נמירות
שא
חו"ה !
חתו
אמר ה
י סיו
דאמרף
רש ה
װמקרם

נקס

=אא -

mæi &familia Hillelis, ſecundum Hil-
lelis familiam ſtatuitur. Dicitur cap. r. :
| גטל) . ערובים‎ 86 cauſa meruerunt מפני מה זנו בה לקמע‎

26 השער החמישי פרק א

cium ; הסו מסת‎ ejus ſocios: 1090006 כללא ־ךמילהא הלכה כרבי‎
:1(0&»10]611מצם&מאָ1%6ףוֹטם}60;[1%1‎ de- זוםי מהבירו ולא מחב'ריו‎
ſnitur, quia ejus obſervatio pro 1pſo -
facit, id eſt ratio ejus ab ipſo ſtat. At 2 װכך נקבעה הלכה‎
quæſitum fnit, quid ſi D. Meir & D. יוסי משוםם רגנמקו עמו‎
פ" מעמו עמו .* ואיבעינת &111%) &?613.`מ1`0&%[ר01 1ל1`15[' 2ימססתוֹאָ}‎
olvet. itaque ſecundum illius verba. השלל‎ . +--
ſtatuitur, qui inter ambos rem aggra- Pn להן רם װש מאי.‎
Vat. Si Doctor Eliezer & D. loſua ה*לכן הלכה כדברי ה‎
%}1”6}1:!'211: . המחמיר בשניהם ' רבי 511[%2613111 ,פ]ןן;מ}%מט%]‎
tatuitur; 41 Doct. Ioſua .„C(I12- - והוסוי= * *ר=יוויי‎
maliel, ſecundum D. Gamalielem ſta- אלןעז" מי יהושע הלכה‎
tuitur. Secundum D. Akibam כר' אליעזר * רבי יהושע -סם‎
tius, quam fecundum פטן6‎ ſocium; ור'ג הלכה בריג * הלברק‎
מסת‎ ſocios ſtatuitur. Secundum D. ור ט ת..‎
HEliezerem ו ס140‎ filium ubique ſtatui- N onn Rany 2H
tur: quia Miſna ſive doctrina D. Elie- מחביריו הלכה כר' אליעזר‎

zeris 1ת‎ Iacobi pauca quidem: ſed וע'קכ בכל מקום דמשנת‎ 12
4 dubio immunis eſt. Secundum . ו‎
verba allevantis, ſtatuitur ו בן יעקב קב נק - מומסס מו‎
ſtionibus; ſimiliterque in luctu; quin הלב כרברי המקל בערוב'ן‎
etiam ſi unus 1116 cum multis diſceptet. וכן באבל ואפילו יחיד אצל‎
Si Ribbi & D. Eliezer diſſideant, pro ירות + ררו ר' אלוי‎
Ribbiſtatuitur, ₪ Ribbi & D. loſe, רבים* רבי ור' אלישרהלבה‎
ſtatuitur pro Ribbi; Ribbi & D. כר' רבי ורייוסי הלכה כר'‎
Iuda, ſtatuitur pro Ribbi. Summa רבי ור ויהודה הלכה כר:‎
Ermoni כללא דמילתא הלבה כרבו =18 סע י‎
tur, quam pro 5טן6‎ ſocio; סת‎ 5 .
10018 : ita nec ſecundum ipſum ſta- 1) כ'הביס ולא‎
tuitur, ת‎ illi cum patre ſuo non conve- 5. R אין הלכת כמותו‎
viat. Si diſſentiant familia Scham- עם אביו י ב"ש וב"ה הלכה‎

*וב'ה * ואמר בפ'ק דערובין

הלבה במות] מפני שהם 5 ſecundum‏ סם , 11111615 familiares‏
-4 11 גוטכ) ? definiretur conſtitutio‏

lebant injuria affecti. Sed Magiſter נוחז ועלובין ורב עמרבם‎

Amram illuſtris decidit, in ſex rebus כבה‎ * -
: - %% 3 ſecun-

262

ſecundum familiam Schammzi ſta-
tui. Duæ ſunt ברכור מו‎ 6. 6
verba. Aſſeclæ Schammæi ajunt;,
Mundant domum, poſteaque manus
abluunt; at familia Hillelis inquit,
Abluunt manus, & poſtea domum
mundant. altera 61 Qui comedit,
ſed non benedixit, huic familia
Schammæi præcipit, ut ad locum
ſuum redeat 46 benedicat; ; 6 Hillelis
aſſeclæ exigunt, ut 0 loco ubi recor-
datur, benedicat. Atque 4 de re
narratur. duo quidam erant diſcipu-
11 , quorum unus faciebat ſecundum
Schammæzi familiam per errorem;
alter faciebat ſecundum Hillelis fami-
liam deſtinato animo: poſtea hunc
devoravit leo. hinc diſce, Qui ſecun-
dum familiam Schammæi facit, ecce
is induſtrius eſt, & mercede donatur.
Tres verò occurrunt מו‎ Qâ,
capite Hyacinthus. Lodicem quoad
eniculamentum familia Schammæi
abſolvit, 26 Hilielis familia obligat.
Alia eſt, Quot fila peniculamento -מ1‎
dit? Familia chammæi inquit, qua-
tuor fila; at familia Hillelis inquit,
cria. Tertia eſt, Quantum erit filo-
rum contextus? Familia Schammæi
inquit, quatuor digitorum; at Hille-
lis familia inquit, trium. Una denique
occurrit מוכדה מו‎ , Tugurium quod
non capit hominis caput, majoremque
ejus partem cum menſa, familia
Schammæi rejectaneum judicat; 6
Hillelis familiares idoneum cenſent.
In his ſex rebus conſtitutionem ſe-
cundum Schammæi familiam defi-

הליכות עולם

גאון פסק בו' דברים דהלכה
כבית שמאי * ב' בברכורת
פרק אלו דבריםם בש 4ת
מכבדין ארז הביתת ואח'כ
נוטלין לידיםם ' ובה'גת
נוטלין לירים ואח'כ מכבדין
את הבית ואירך מי שאכל
ולות בירך בש':ת יחזור
למקומו ויברך ובה'א יברך
במקום שנזכר ואיתמר עלה
הנהו תרי תלמידי הד עבר

כב"ש בשוגג וחר עבר ככ'ה

במזיר ואכלי" ארירה ש"מ

4 העושה כב'ש הרי זה זריז

ונשכר ' וגי במנחות פרק
התכלת סדין בציצית בית
שמאי פומריםם ובית הלל
מחייבין ואירך כמה חומין

או ארבעה חוטין ובית הלל

| = או' שלשה ואירך כמה תהא
= משולשת בש'א ד' ובה'גת
< ג' וא'בסוכה סוכה שאינרק
מחזקת ראשו ורובו ושלחנו
| בית שמאי פוסליםם וב'רק
מכשירין באלו הו' דברי"
< פסקו הלכוה כב"ש ' 2 —
| מקוםם ששנה רשב'ג | ב
| במשנתינו הלכדה כמותו
זמטות

לת
noltra doc‏
ſelis, ſecl‏
ו מוח
)\9}01[8)'101
0 וס

guoc 8
ה‎
1
₪.5
ד‎
lo 0ס‎
סמסד‎ |
וע‎ recit
natoris aAli

01006 ו‎
סו1ס‎ |
Preceper⸗
Pretium il
OcCüttN
ל‎
וש‎
regelerin
rum 16
labeo: ſl
ſtes & Pre
ſt Ar de
0 eifa
iettes ele
ו מוד‎
ף‎
tunt Mar
מס‎
ף‎
- מ‎

אונמקג
כנית שא
פוק אלו

\ מכנרין א

נטיין ל
נטלן לר
את הנית \
וא ניוך
לממו ו'ק
נמקס נ
הגחו ת' ו
כג'? מטוגן
נמיו ואכ
העושה כ
שו * ו

התגלת כד

שא פס
מחװבוּז א'ו
חא נתן ע
א' א"כעה ח

. * וא
| משלקת נו

א בסמה

] מחזקת "א
| לת שא (
| גלרן כא

הלכה

ם עה

4
תי

| ה

ושם

7 השער החמישי פרק א

niunt. Ubicunque aliquid מ1‎ Miſna
noſtra docet D. Simeon hlius Gama-
lielis, ſecundum eum ſtatuitur; præ-
terquam מו‎ ſponſore, venatore;
probatione ſequente. De ſponſore
in Bava poſtrema, capite 10. Mu-
tuans proximo ſuo ſponſoris inter-
ventu, primò 3 ſponſore מסת‎ exiget.
quod ſi dixerit, 4 conditione ג זט‎
quocunque lubeat, exigam tum
ג‎ ſponſore ſolutionem petere licet:
64 D. S. f. G. inquit, Quum fſunt
mutuato facultates; 876 hoc, ſive il-
ס!‎ modo, àſponſore non exiget. 0
venatore ג'סין מ1‎ , capite Quem cor-
ripit, recitat D. S. f. G. exemplum ve-
natoris alicujus, qui uxori ſuæ dixe-
rat, מס‎ tibi repudii libellum 64 con-
ditione ut mihi ſtolam meam tradas:
cujusque ſtola cum deperdita eſſet,
præceperant ſapientesl. m. ut ipſus
pretium 111 traderet. Probario ſequen⸗
occurritin Sanhedrin, cap. Iudicia pe-
cuniaria. Dixerint ei, adduc teſtes;
reſponderit, teſtes non habeo; itaque
regeſferint, affer probationem; ite-
rum reſponderit, probationem non
habeo: ſi hic progreſſu temporis te-
ſtes & probationem inveniat, fruſtra
eſt. At Doctor Simeon f. G. ait, Quid
ergo ei faciemus, qui ignorabat ſibi
teſtes eſſe, & ignorabat ſe probatio-
nem habere ? Verumtamen ſunt
Gemarici Doctores, qui non admit-
tunt iſtam regulam .כ1‎ S. f. D. ut de-
monſtratur Cod. 46 idololatria cap-
ultimo. Dicebat Kaba, mos obti-

ſecundum D. S. f. G, quandoqui-‏ וס

חוץ מערב וצירן וראירק
אחרונה ערב בבתרגת פ"

המלוה ארז חכרו עי ערב %

לא יפרע מן הערב תחלרה
ואס אמר ע"מ שאפרע ממי
שארצרה יפרע מן הערב
רשב'ג אומר אכז יש נכסי"
ללוה בין כך ובין כך לזת
יפרע מהערב- וצירן בגיטין
פרק מי שאחזו אמר רשב'ג
מעשרק בצירן א' שאמר
לאשתו הרי זה גיטיך ע'מ
שתתני לי איצטליתי ואבדה
איצטליתו אחו'לד תתן לו
דמירה וראירה אהרונרק
בסנהדרין פ דיני ממונור]
אמרו לו הבא עדיכם ואמר
אין לי עדים אמרו לו הבא
ראיה ואמר אין לי ראירק
לאחר זמן מצא ערים ומצא
ראיה הרי זה אינו כלונ)'
רשב"ג אומר מה נעשה לוה
של4ת הירה יורע שיש לו
ערים ולנא היה יורע שיש
לו ראיה < ואיכא אמוראי
דלית ‏ להו האי כללות
דרשב'ג כדמוכח בע'א פרי
בתרא אמר רבנת הלכרה
כרשב'ג הואיל ותנן סתמא
dem‏

264

dem abſolutè legimus ſecundum

ipſius ſententiam. hinc diſcimus, Ecce

absque eo eſſet, nequaquam pro 0
ſtatueretur. Hujusmodi quid diſci-
mus capite, Junt haredes. 164 etiam
ſcripſit D. M. 6 M. i. m. in ſuis expo-
ſitionibus. Nec etiam ſecundum D.
S.f. G. in diſcerptis ſtatuitur.
G. 307. Secundum Doctorem Elie-
zerem non ſtatuitur, quia rejectaneus
factus eſt, (id eſt, excommunicatus.)
Quid rejectaneus ſignificat ? quod
eum devoverint propter factum ſatis

notum 8 capite, Aurum. Ita quidem

expoſuit D. 5, [ . 1. m. at in addita-
mentis contra eum objiciunt multa.
quorum unum 61 : non convenire
ut in illo vox excommunicationis
memoretur; quia ipſo facti tempore
nihil dictum ſit, quam devoverunt eum.
Itaque eo modo, quo autor Aruchi,
expoſuerunt, per rejeétaneum ſive ex-
communicatum ipſos declarare voluiſ-
ſe, 5 diſcipulis fuiſſe familiæ Scham-
mæi. Et quamvis Doctor Eliezer 8
diſcipulis D. Johannis f. Zachæi 5
(utilegere eſt c. 2. אכות‎ ( & Domi-
nus Johannes f. Zachæi & diſcipulis fa-
miliæ Hillelis eſſet (uti habetur capite,
ſunt hæreder;) nihilominus Gema-
ra pro certo habet, eum מו‎ omnibus
dictis ſuis ג‎ familia Schammæi ſtare.
Itaque ſecundum ipfum non ſtatui-
tur ullib?; præterquam ubi in )26-
mara manifeſtè exprimitur, conſtitu-
tionem ſecundum ipſum decidi. Ex-
empli gratia initio נדה‎ , inquit -סם‎
tor Eliezer, Quatuor mulieribus
ſufficit earum tempus: aliaq; ibidem.

הליכות עולם

כוותירה משמע הא בלאו
הכילאיוכןמשמע פרק יש
נוחלין וכן כתב הרמבכם
ז"ל בפירושיו - ואין הלכה
כרשכ"ג בטרפות :
(שו) איןהלכהה כרבי
אליעזר משום דשמותי הוא
פ" שמותי ברכוהו במעשה
הירוע בפרק הזהב ' כך
פרש"י ז'ל ובתוספות הקשו
עליו טובא וחדא מנייהר היא.
דאין ראוי להזכיר עליו
לשון שמת' דבשעת מעשה
לא אמר אלא בירכוהו ולכך
פ"יהבם כבעל* הערוך
רשמותי ר"ל מתלמירי ב'ש

מתלמידי דר' יוחנן בן זכאי
הוה כראית₪4 בפרק שני
ראבות ורבן יוחנן בן זכאי
מתלמידי ב'ה הוה כראיתא

פרק יש נוחלין אפ'ה קיםם

ליה לגמרא רבכלז רבריו
קאי ככש ולכך א הלכה
כמותג בל" מקוםם זולתי
במקוםם שמפרש בהדיגת
ד' נשיםם דיין שעהן. וזולתן
.308 .6 .

Arium d
ſuis, Ac.
eundum
cundum
0000 1
ת‎
הותו מס‎
tur ל‎
י‎
rdid guo⸗
2gensnon
ſed ex ſe
homo 8
0 non in
ה‎

=

hoc ino [
16

ף וו

ה=

ג

אא -

den
את .
600
)&ו \\;}שפ

וה
הנילא'ו
מחלין וכ
ושיו
נש נ
ש
אליטרמי
ג' מתי
ה'דוע כ
נרשיול
ליונו
ש
לשון ה
לאאמר \
לו=
רמתיר
אף ל
מתלמדי |
הו כראיו
ראנות ור
מהלמ'ךדב
'ש0
ה למ
י
תי כה
ננקם .
נבמךאשה
ה
קלסר

/
00

- השער החמישי פרק א

H. 308. Ubicunque in Miſna do-
cet Doctor Jehuda quæ ad miſtiones
pertinent, ſecundum eum ſtatuitur:
Præcisè ubi 6 miſtionibus ; non
verò de ſepimentis. Legimusenim,
atrium difruptum ג‎ duabus plagis
ſuis, &c. nam iſtic non ſtatuitur ſe-
cundum Doctorem Iudam: ſed ſe-
cundum ſuum adverſarium. Con-
ſtitutio hac in re obtinet ſecundum
D. Simeonem, ſc. ס6 םז‎ quod homo
non intendit, liberum eſſe; at ſtatui-
tur ſecundum Doctorem judam מ1‎
facto, quo in ſe opus non eſt. Por-
rò id quod מסת‎ intenditur eſt, quum
agens non intendit iſtud opus facere;
ſed ex 46 id ipſum fit. Ut ubi trahit
homo lectum, ſedem, ſcamnum, mo-
do non intendat facere foſſulam. ז3‎
factum quo in fe opus מסת‎ eſt: quum
agens ipſum factum intendit; ſed
hoc ipſo facto opus non habet, verum
illo. Ut qui ignitam prunam extin-

guit, quum מסת‎ intendit carbonem

ſicere מו‎ Sabbatho : 160 damnum
avertere.

ח ספאס
-309 .9

Doctore Johanne 01‏ & סס.
dentibus, ſecundum D. Johan-‏
nnem ſtatuitur; Samuele & Do-‏
ſtore ohanne, ſecundum D. Iohan-‏
nem ſtatuitur; Doctore Iohanne &‏
Hizkia, ſecundum Hizklam quia Ma-‏

(שח) כל מקום ששנה
רבי יהודה בערובין הלכרק
כמותו ורוקא בערובין אבל
לא במחיצורת רתנן חצר
שנפרצה: משתי רוחותירה
וכ דאין הלכה שםם כרבי
והוררהאלא כבר פלוגתיה*
הלכה כר"ש בדבר שאינו
מתכווין שמותר והלכרק
כרבי יהוררד במלאכרק
שאינה צריכה לגופה ודבר
שאינו | מתכוין הו3 רבר
שאינר מכוין לעשות אותה
מלאכה אלא ממולה! הוגת

נעשיר1 כגון גורר אדם)

ממה כסא וספסל ובלכד
שלא יתבוין לעשות חַריץִי
והמלאכה שאינה. צריכרה
לגופרה ‏ מתכוין לאותרק
מלאכה אבל" אינו צריך
לנוף אותה מלאכה אלא
לריא כנון המכבה נחלרז
של אש שלא נתבון לעשות

8 בשברת אלא לסלק |

ההזק :
הפרק שני
3שם) רב ורבי יוחנן
| הלכהכרבי
יוחנן * שמואל" ורבי יוחנן
Ziſter‏ ..

: הליכות עולם 16
יהלכה כר 'וחנן < ר' יוחנן
| וחזקיה הלכה בחזקיה משום

giſter 170080415 Iohannis fuit: 190-
Ctore Lohanne & D. Ianæo, ſecun-
dum D. Ianæum ſtatuitur, quia Do-
Ctoris Iohannis Magiſter ſimiliter fuit:
D. Johanne & D. Eleazaro’„fecun-
dum D. Johannem ſtatuitur, Magi-
ſtro Houna „& Rabo, ſecundum
Kabum ſtatultur; Magiſtro Houna,
& Magiſtro Hasda, ſecundum Ma-
Ziſtrum Hounam, quia præceptor
Magiſtri Hasdæ fuit. Magiſtro- Aſe
&Mag. Cahana, ſecundum Magi-

ſtrum Cahanam ſtatuitur, Magiſtro

Houna & M. Nahmane, ſecundum
Magiſtrum Nahmanem ſtatuitur in
forenſibus; & ſecundum M. Hounam
in ceremonialibus interdictis: fimi-

iter M. Nahmane & M. Schaſato 011

ſentientibus, ſecundum Magiſtrum
Schaſatum ſtatuitur in interdictis ce-
remonialibus; atſecundum M. Nah-
manem in forenſibus-: Rabo & M.
Hounæz, ſecundum Kabum ſtatuitur;
Samuele & M. Ada flio Ahabæ, ſe-
eundum Samuelem, Mag. Aſe & Kab-
Ina, ſecundum M. Aſen ſtaſtuitur.
6. 310. Ubicunque מו‎ diverſas
partes abeunt Rabus. & Samuel, ſe-
cundum Rabum מו‎ interdictis cere-
monialibus, ſecundum Samuelem in

ודרבו דר ווהנן הוה ר' יוחנן
ור ינאי הלכ כר' ינאי משום
דרבו ודר' ייוחנן ג"כהוה *
ריוחנן ור'אַלעזר הלבה בר'

יברב * ירב הונצת ורב וחסדא
הלברק כרב ‏ הונצק דרבו
דרב חסרא הוה." \ רב אשי
ורב בהנא הלכה ברכ כהנ'
ורב הונא ורב נחמ] הלכה
יכרב נחמן בריני וכרב הונא

ששחת: הלכה יכרב ‏ ששרת
באיסורי וברב = נחמן בדיני
ירב ורב הונ הלכה ברב"
שמואל" ורב אדצאא |בר
-אהבה הלכה בשמואל.- רב

- אשי ורביננק הלכרז ברב
אשי 8

('ש*) בל הובא דפלוגי
ידב ושמואל" הלכה כרב

יבאיסורי י*וּ?'כשכ;2וֹי3`אַ;*;־`־`י` בדיני ſtatuitur: exceptis tribus,‏ פסו סצס

quæ 40 interdictum pertinent, & ſe-

ילבר מתלת דאינון איסור+ת

cundum Samuelem ſtatuuntur. Nam „ יוהלכה כשמואל דאמראכ‎

Abæus inquit capite, 0 accendunt?
1- erant omnia præceptoris opera⸗⸗ 2 :
: : Samuelis ſente = דמר עבוד כרב לבד מתלת‎
Bus exceptis, quæ אס‎ Samuelis ſenten- דעביר כשמואל - מרלובו,‎
tia faciebat. I. Accendunt ücername. 2R⸗ 2 .

ut 62 faceret ſecundum-KRabum tri-

בפרק במהמהליקין בלימילי

2

באיסורי וכן ירב ‏ נחמן ורב

]

: חח
ע
mentum‏

elt, non

סקם
חס ;;
ה
ש
qus‏ מסי
ſtat‏ סתנ1
1 1 ]
ר
ſi‏ תסח
S‏ 10818
Hounæ,‏
deit, ſecu⸗‏
Relchlal‏
mente D.‏
excepts‏
א וום
4 , וא
Exuit: &‏
ו
מופסתתגת.
ר
ו.
ד
י
2
] אאז
א

ו
Doc‏ %*
- ]7!683
שום

0 א

dor‏ ל

הלנה 2
הה
לינו דר
ור עאיה
דונו דר
יתור
ל'ר
כוני וג
חלכה (
דר חס
ודכ כהוא
ת חו
כוג תן
סר ו
שות ה
באסור" \

\ סנח
| שא

אדגה הל

א ויו
א .

..

1וקמו

הפש
לה
ע

לל ס%ע 5ומשו =הש.
Incerna, ſenſus 616 . 6 lege‏

Præcepta. 2. Deſumunt penicula-
mentum de veſte in veſtem ſenſus

eſt, non valere hoc argumentum,

ſcriptum eſſe Num. 15. 38. & faci-

ent, non verò ex eo quod factum ט‎

ubiſecundum D. Samuelem ſtatuitur:
& 3. in tractione. Seire autem con-
venit, quod cum dicimus ſecundum
סמו1‎ ſtatui in forenſibus; & ſecundu
Ilum in interdictis ceremenialibus;

Præcisè hoc intelligatur repectu ad-
verſarii ſul: ut 06 Rabo reſpectu Sa-

muelis; & M. Nahmane reſpectu M.

diiſt-‏ סוו ahis: ſed ſi ab‏ & אפטסת

deat, ſecus efle. Ubi 1. johannes 5

Relch Lakiſch diſident, conſtitutio אס‎

mente D. Johannis obtinet; tribus

exceptis, ubi ſecundum Reſch La-
kiſch ſtatuitur: quorum ſignum eſt,
exuit, hæreditatem adiüt , azquiſivik.

Exuit: Si cui exuendus calceus à gra-
vida quæ abortum fack, Doctor Jo-
liannesmmquit, eam ad exuendum iſti
calceum fratrum jure non teneri; 6
R. lakiſch inquit, teneri. Hæredita-
tem adiit: Si qui verbis ſuis diſtribuens

facultates ſuas, huic plus, alteri minus

aſſignet, ea 06 סץ‎ narramus, Quum
veniflet D. Abin, pronunciabat, 1
הם‎ dicat, Poſſidebit iſte agrum il-
lum, dabiturque ager ille iſti, Doctor

Johannes ſentit iſtum מבמגון‎
At Doctor Eleazarus acquiſiviſſe

negat: K. lakiſch ait, Neutiquam

| 2257 יש -

מנֶר לנר פו בנר של מצוה

ומתירי? ציצית. מבגד לבגד.

פיי וליכפ ועשו ‏ ול4ת מן
חעשוי והלכה בר'ש בגרירה
וראוי שתדע רכי אמרינן
יהלכה כפלוני בדני וכפלוני
באיסורי דוקאת כנגר בר
ימחלוקתו כגון רב כנגד
שמואל - ורב נחמן כנגר
רב' הונא וזולתםם אבל אם
נחלק עכ אחר לא < רבי
יוחנן ור'ל הלכה כרבי יוחנן
בר מתלרז. דהלכה כריש
לקיש י וסימנהון חל'ץ יר"ש
קניהי חלץהחולץ למעוברת
והפילה רבי יוחנן אמר אינה

צריכה חליצה. מן, האחין .

וו "ל אמר צריכה. חליצה*
ירש המחלי" נכסוי על פיו

ריבדה לא' ומיעט לאחר.
ואמרינן עלה כי אתא ר'

אבין. אמר ירש פי שדה פי

תנתן שרה פ'לפ. רבי יוחנן
אמר קנה ורבי אלעזר אמר

לא קנה ור"ל אומר מעולםם.

לא קנה עד שיאמר פלוני

ופלוני ירשו שדוה פלוני.

acquiſvit, donec dixerit pofleſſor, Hi שנתתיו להם . במתנה וכר,,,‎

vel illi poſſidebunt agrum illum, quem
ipfis dono do, &c. Acguiſivit: ג‎

קנההכות' נכסיו לבנולאחר

מיתתו וכו ‏ ואיתמר . עלרה

269
פווף‎ facultates ſuas aſſcribat nilio ſuo
poſt mortem ſuam, &c. ea 6 ſic re⸗
latum נם‎ . 51 filius illas vendiderit
vivente patre, & patre vivente mor-
tuus fuerit, Doct- Iohannes emptorem
non acquiſwviſſe pronunciat, 6 K.
lakiſch id affirmat-
G. 3rr. Diverſa ſentientibus Kab-
ba & Magiſtro Ioſepho, ſeeundum
Kabbam ſtatuitur: quia הוריות מו‎
ita loquimur, Magiſter loſeph urSi-
nai; at Rabba eradicat montes: quo
notatur ingenioſus & acutus: Itaque
ubi diſſentiunt Rabba & M. Ioſeph
in propriæ mentis diſcurſu, non verò
in eo quod traditum cenſetur ex men-
te RKabbæ; ſecundum Kabbam ſta-
tuitur: tribus exceptis, ubi ſecundum
M. Ioſephum judicarur: quorum
ſignum, Sodoma, Acquiſitio Dimidi-
um. Sodomn: Cap. 5000 Kabba in-
quit, 1 hujusmodi commiſerit, eum
evertunt iſtar Sodomitarum. cui ob-
שסה‎ Magiſter Ioſephy &c. Acquißtio:
Cap. JSunt hæreder, Acquiſitio יסטמגגום‎
tempore revocari poteſt ? Kabba
inquit, Quamdiu ſenatores conſident;
Mag: Joſeph inquit, Quamdiu in iſto
epere occupantur. Dimidhum „In
Baba poſtrema eap- Qui moritur, Si
quis ſuæ uxori dixit, facultates meæ
נם‎ flio tuo; pronunciat קס)%1-10‎
hanc dimidium acquiſiviſe, &e. Quum
diſſentiunt Abæus & Kaba,conſtitu-
o ex mente Kabbæ optinet Præter
Jaalkagam, in נוכ וום‎ ſequimur Abæ-
um. Quum dicitur Jaal kagam, ſen-
- פ‎ eit, is conititutionum figna con-

הליכות עולם
מכר הבן בחיי האב ומר]

הבן בחיי האב רבי 'וחנן

אמר לא קנה לוקה גר'לל
אמר קנה לוקח :

(שיא) רבה ורב יוסף

| הלכה ברבה משום דאמרל"

בהוריות דב יוסף סיני ורבה
עוקר הריםם פ"בעל פלפול
וסברא הילכף בלל היכצת
דפלני רבה ורב יוסף בסבר'
דנפשייהו ולא בשמוערק
אליבא דרבה הלכת: כרבה
יוסף וסימנהון סדום קנין
ומחצה סדוםט פ' השותפין
רבה אמר כגון זה כופין
אותו על מרת סדום מתקיף
לה רב ווסף . וו " קנין
פרק יש נוהלין קנין מאימתי
חוזר רבה אמר כל זמן
שיושבין זרב יוסף אמרכל<
זמן שעוסקין באותו ענין *
מחצה בבתרא פ מי שמת
ההוא דאמר לה להביתהו
נכסי לך ולברך אמר רב
יוסף קנתה פלגה וכו' אביי
ורבצט הלבתאע ברבא. בר

| מיע'ל קג'ם דהלכתא כאביי

פ יעיל קג'ש סימני הלכות
tineri‏

ו 38 .

הת | -

[ מם
ſine mim‏
licat, e⸗‏
nem; àt‏
יו
batum,‏
he‏ 146
N‏ מנל
ש
06
L. de‏ ה
) עלחעי
01
1
0
אא +ו)
0 ק'ךוש"
ה
0 י
] חאו
Ribzartin‏
ו
ש ושיו
aratione‏
ה MdicN‏
e‏ 00
cenlet.‏
ף

מו
.

ו
P‏
י

ſerg‏ ת

ננו הנ
הנן נח
אמרלא
אמו קו

ש
הלכה כ
נחורות
עקהי
ונגרא ה
הגלעיה
דפשיה
אליבאד
כ" מז
וקף וק
מוה נ
לנה א:
אז על
להונו
פוקיתו
חוד ו
זֶ
0
ממצה ך
התוא ר\
7
קו ת
לא ח
מלק
לדת
..-

פ. השער החמישי פרק ב

tineri. J. litera notat deſperationem
ſine animadverſione: de qua Abæus
judicat, eam non cenſeri deſperatio-
nem; 46 Raba eſſe deſperationem
cenſet. Aa. denotat teſtem repro-
batum, de quo in Sanedrin capite
Iudicie pecuniaria: Teſtem repro-
batum Abæus judicat retro etiam re-
jectaneum eſſe; at Raba inquit, eum
dehinc & in futurum eſſe rejectane-
um. L. denotat perticam, 06 qua in
עירובי"‎ cap. 8. Perticam quæ 1
eſt, Abæus perticam talem 6116
at Raba eſſe negat. Sed D. Tham
dicit, L. denotare dies partus, quibus
quæ peperit non vidit, &c. K. in
סוקגס קירוש"‎ , 7 deſponſanr: Ar-
rham ſponſalitiam, quæ tradita תסת‎
eſt ad legitimum concubitum, Abæus
arrham ſponſalitiam eſſe affirmat; at
Kaba arrham ſponſalitiam cenſerine-
at. G. indicat declarationem mentis,
סהק4ס ביססין הפ‎ Mittene: Mentis de-
clarationem in repudii libello Abæus
indicat repudii libellum non reſcin-
dere; at Kaba reſcindere libellum
cenſet. M. notat refractarium, capite
Iudicia peuniariag Kefractarius ס‎
quum edit morticina adluxuriam, &c.

6- 312. ת1‎ univerſa lege ubicun-
que diſſentiunt M. Aha & Rab-Ina,
M. Aha ad duriorem; & Rab-Ina
ad mitiorem inclinant: cujus ſignum
HD, ubi H. Magiſtrum Aham, כז‎
duriorem partem notat. Conſtuutio
ſecundum Rab-Inam ad mitiorem
Partem vergit, exceptis tribus: in

הן יו יאוש שלא מרערת
אביי אמר לא הח יאוש
ורבא אמר הוי יאוש * עיז '
עד זומכס בנסהררין פרק
ריני ממונות ער וומכס אבי'
אמר למפרע הואא נפסלל
ורבא אמר מכאן ולהבסת
הוא נפסל ' למד להי
בעירובין פ"ח לחי העומד
מאיליו אביי אמר הוי להו
ורבא אמר לא הוי להיור'ת
פיי למ'ר ימי הלירה שאינה
רואדה בהן וכו < קיף
בקרושין פרק האיש מקרש
קדושין שאיז מסורין לביאה
אכיי אמר הוו קרושיו ורכא
אמר לא הוו קדושיו גימ'ל
נילוי דעתאת בגיטין פרק
השולח נילוי דעתא בגימין
אביי אמר לא במיל גיטנת
ורבא אמר במיל גימא י מ'ם
מומר בפרק דיני ממונורז
מומר לאכול נבלות לתיאבון
בבר י
( שיב ) בכ התורדק
כולרה רפליגי רב אחאת
ורבינא דב אחא לחומר4?
ורבינא לקולא וסימנין חח
ה ררב אחא חומרא' הלכת'
LI 3 .-‏

uibus Magiſter Aha mitiorem; Rab- בר מתלת‎ hn ברבינאי‎
המ1‎ duriorem partem tenet, 8:008- נחא לקולאי ורביוצק‎ ,
ſtitutio ſecundum M. Aham mitior Kena ede r
decernitur. Horum ſignum, Cruda, י, - י‎
ום‎ , venæ jugulares: quæ omnia ] אחא לקולא ם. וס'מגדוו‎
conſtitucionibus definita ſunt in אומצ א ביע'י ומזירקי וכול]‎
הלכות קָבועות הן בחולין \ ”?}63.?11161\7”7!”!106?7”0 -חולין‎
deatur locus?: nec 60 ea 1001 1
bere. Iſta porro intelligenda ſunt, יעויין שם‎ Po
quum inter 6 diſſentiunt; atubi cum ואין צורך לכותבם (ווש=‎
כשחולקים הם בפני עצמם.‎
אבל כשאחריםם חולקיםז‎

מסת 1000016 fic‏ , הו2 pugnant‏ 215
additamen-‏ ם1 convenit. Ita inveni‏
; ו ק , י 5
עמהם לא שייך למימר הכי
כ דייתי בתוספות :
לש'ג) הלכתא כמר

Ma-‏ ו
6ומנו filium Magiſtri Afſis in‏ מוגוץ
בר רב אשי בכוליה גמרצת
בר ממיפך שבוערז פרק

סר

-

Gemara-excepta juramentorum per-
mutatione (capite Iuramentum juüdi-
rium) & albis (capite 04 guum
difficulter parit) סט‎ 06 junctura ner-
vorum agltur: ſigna habes Lev. 13.
ב‎ mutatus eſt in album. Ita definivit
D. Hananeel, ſimiliterque ſcripſit
Mag. Alpheſi: & magnus Doct no-
ſter Aſcher l. m. 14 produxit in ſuis
deciſionibus capite Beſtia quæ dificul-
Zer parit; atque videtur etiam, hanc
fuiſſe ejus opinionem. Sunt autem
opiniones differentes נמ‎ 58 aſſcri⸗
bere gravatus fui. quod verò defini-
vit D. Hananeel à plurimis proba-
tur & firmiſſimum eſt.

בהמה המקשה בענין צומת'
הגיריז וסימניך הפך לבן כך

| אלפאסי והרב. רבינו אשר
ולד הניאו בפסקיו פרק
\ בהמה המקשה ונראה ג"כ
שזי היא סברתו ויש סברות
חלוקות ונלאיתי. לבותבן +

- 6.11 Scito omnes iſtas regulas in ; מהרוב ועיקר.‎
Gemara, exempli gratia, Si hic & ille
diſſentiant, ſecundum N. ſtatuitur,
& ſimiles regulas quarum memini-
mus, omnes inquam iſtas ita nobis ab-
פונוס‎ ratas elle: niſi ubi exprellè 66

ולל שבגמרא כגון פלוני
ופלוני הלכהכפלוני וכיוצא

48 la- .

| שבוערת הרייגין וחיורי פרק

. פסק...ר'ה וכן. כרחב רב

- -ומה שפסק ר"ח. המוסכבם

הלשר) הויודע שכל.

1ם
Cen‏ פו
habe‏ חפת
ס מ
]
rebus‏ ל
סמתו
ה
ו
ה

סאת ||

א |
אל \ .
ו
0]
6
אס ססל
;!;?ג!&װ&”ן
| ש -
ט}פס}ק סם
600
ה
ש]וֹ%װש\"
7
מ)וֹ)װ%\װװ[

9 ſernn

לדם
א ו

0 מס?

נונ
דום אח
לחימרא
2
הלכות ;
בירק .
י
כ

נל כ

י

שו

גרת וע

י
קר

| ק ון
7 תי
גז ע

| ע"

ח ך
להול ןטוּק
ש
י
ו

intelligitur Doctores illorum magi-

[ לת

1 שד פך;שער החמוֹשי פרק‎
claratur, aut probatur è ſtilo ac phraſi חו מהכללינט | שההזכרנו‎
ipſius Gemarzæ, conſtitutionem ita ſe d כולהו קימא לן‎

נב ס ב ה rebus Gema-‏ תו habere. Multis‏ מסם
אָמכתמוּ? מ . 58 ra conſtitutionem contra hujusmodi‏
בהדיא או מוכה מסוניירת regulam generalem definit: in qu-‏
הגמרא רלות הלכתאיכהני+ מסם Bus rebus & ſimilibus, regulæ‏
יבכמה דברים פסיק הגמרא ה9* innituntur, nec ad ſecundariam‏
י , 6 cem divinam attendunt. Atque‏
הלכתא נגר 'ה.בל”( ובאותן loquitur Magiſter noſter Samfon f.‏
הדברים6 וכיוצא בהן א'[ ,קגס Abrahami in ſuis enarrationibus‏
שומכין על הבלל Sunt hæreder. W pR‏
משגיחין בכת ‏ קול" * וכן ש
ופרק יש.נוחלין ז+ 3= י י

הפרק השלישי . ם
; אם cap.‏ 61 פופסת Atum‏

משטר) ◻9 Misna abſoluta eſt, PmeP‏ סגוףתטסוסט ו
ſecundum abſolutam ſtatui; ubi p - 0 .‏
א= abſolutam movetur controverfz.‏ 1סס
ומשנה הלב בסתם ' ואה כ ſecundum abſolutam non ſtatui; ubi‏

verò poſt controverſiam abſoluts ' ומחלוקת אין הלכה כסתם‎

Misna ſequitur, ſecundum abſolutam ומחלוקרת ואחר כך סתם‎
judicari. Quandoquidem enim ini- G

tio producit author quorundam יהלכה ג־כטהם»־מ*שךם דכביון-‎
controverſiam, & rediens nobis ₪- ברישאת.‎ —PD ידמייתי‎
cundum unum abſolutè rem definit, יוהרר סתם לן כחד משמע‎

ſtrorum rationes expendiſſe „eisqu 4 %»ך'קמן ךבבז בט*.;מװהן* ך'הך‎
illius rationem probatam fuiſſe; ideo- ירבנן ומסתבר להו מעמאת‎
Misna abſolutè tradidiſſe. ergo con הוהחר הלרדה האו-ו‎
ישמס‎ ſecundum iſtam abiolutam Di הלכה כאות!‎ 155,5
obtinet. 1140 dicta de uno יוה'מ בהדא מסכתא אכל 0108 י‎

non verò 06 duobus codicibus intel- —pn. בתרתי מסכתא לא‎

ligenda ſunt: nam penes יפסת‎ ratum הול . = ש‎
Nt, in Misna ordinem מסם‎ ſervaci; אין סדר למשנה כלו שר*‎

quaſii

272 OoV הליכות‎

quaſi 01645 , ordinem Misnarum præ-
ciſum non eſſe. Fortè enim Misna
poſterior ת1‎ ſchola prius legebatur:
atque ita præmiſſa abſolutà Misnâ,
oſtea ſequebatur controverſia. Cæ-
terum quum dicunt in Misna non
ſervari ordinem, hæc verba de hoc
caſu accipienda ſunt, quum poſit
controverſiâ ſequitur abſoluta Misna:
quia Ribbi non docebat diſcipulos
ſuos, חות‎ in 45 quò ipſorum animus
ferebat. At quum Ribbi codices di-
ſponeret, ordine eos diſpoſuit: & ra-
tio in ſin gulis codicibus requirebatur;
ob quam traderentur poſt præce-
dentes: quemadmodum dixi tracta-
m primo Dei auxilio fretus. Atque Co-
dices de damno-unus Codex cenſen-
ום‎ : ſicuti nobis ſtatutum eſt cap. +ז‎
de idololatria; & ſimiliter cap. Rapien⸗
ligna. (per Codices 06 damnis intel-
Uguntur tres Babæ.) Si in Misna 5
abſolutè decidatur, & controverſia
in Baraitha proponatur, ſecundum
abſolutam Misnam ſtatuitur; verum
ſi controverſia ſit in Misna & res -ס4‎
ſolutè in Baraitha proponatur, ( 5
fit: nam ſi Ribbi eam non 000
unde Doctor Hija eam habuit ? Ah-
quando Gemara ſecundum abſolu-
tam Baraicham definit; quamvis et-
jam abſoluta Misna ab illa diſſentiat.

idque exempli gratia, quum inve-

nitur in iſtiusmodi Baraitha;, & 06
quod in Misnico ſtilo legimus, unius
nomine proponi. Sicuti ilud capi-
.4 1. סוברה‎ : Abæus deprehendens
Magiſtrum Joſephum fub ſponſali

רמתניתין לאו דוקא Rpæn‏
המשנה האחרונרה נשנירת
ראשונה בבית המררש והוי

ואח'כ מחלוקרת וכי אמר'י
אין סרר למשנה ה'מ לענין

מחלוקת ואח'ב סתב מפני
שרבי לאת הירז שונדק
לתלמיריו אא במקום שלבם

חפץ אנלל רבי כשסדר

המסכתות על הסדר סיררן
וצריך טעם בכל מסכת+ת

ומסכתא למה נשנית אחר

שלפנירה כמ'ש בשער \ ה
הראשון בס'ר ' וכלה נזיקין
חדא מסכתא כרק'ל פ'ק
דע'א וכןבפרק הגוזל עציםם
פי נזיקין תלתא בבי * סתם
במשנה ומחלוקת בבריתא
הלכה כסתם משנה אכל
מחלוקר] במתנ" וסתבם
בבריתא לא ראם רבי לנת
שנאי רבי חייאת מנין לירק
ופעמים) פוסק הגמר:ת
כסתם בריתא ואע'ג דסתם

משנה פליג עליה וכגון

ראשתכחבבריתא האי דתנן
בלשון המשנה בשם יחיר
כי הא דפ'ק רסוכרה אביי

. י!#'#!3,*!1:51"־3 לרב יוסף רגני
ּ יוֹוֹ;בנ;י ]

: של שש ש י מפה ל ש הדו סח

סװסוֹװקװ;

dormient

מו
,on‏ ח
Baraichan‏
1ו Miſna‏
At‏ 80
dilcunde‏
lus eſt,‏
mus, Et‏
obtine‏ 3ל
ו nes‏
ה

א

cll‏ וע
ſam \‏
מוח in‏
[ 911608
סך
tus imm‏
מס

MMaradix

אאשס -

ותו1 2־1'1}
ſteæ abſo⸗‏
Ppere pr‏

ש?]קיש} 3

00

4
']ששתסך*‎
0
ת‎ con
ת‎
tionem
Ger „Cer
Were,
ו‎

המתג'הי
המענה !
שה.
אכ מ
אין סלר
מלוק
שני (
לתלמיריו

ץ אג

הממכתות
גיך מ
ומפכתא
טלנגירן
הואשן ג
חרא מס
הלא נ
ל'ניקן ת
ו
דלכה כס

נמלק

ב”בריהא ל
שא וו
ים
ם י

|‏ שא ללין

| לחו
חה ,

7

השער החמישי פרק ג

Papilione ipſo tabernaculorum feſto
dormientem, ei dicebat, Secundum
quem &c. ad hæc uſque verba, Dice-
bat ei, omiſiſti Miſnam, & ſecundum
Baraitham feciſti. Cuialter regeſſit,

Miſna ſingularis eſt: Nam traditur,

&c. Atque ſimilia alibi paſſim. Non
diſcunt conſtitutionem אס‎ Miſna: ſen-
ſus eſt, ubieunque מו‎ Miſna inveni-

mus,- Et conſtitutio ſecundum ejns ver-
ba obtinet, inde non addiſcere homi-

nes ut ejus authoritate opus faciant;
quin etiam nunquam inniti Miſnæ de-

finitioni, donec Gemarici affirment,

iſtam eſſe conſtitutionem, & per ip-
ſam Miſnam doceant. Vtiillud quod
מו‎ ◻ n'legimus: Quis eſt ſpurius?

Simeon Temanita reſpondet, Ob cu-

juscunque generationem morte cœli-

tus immiſia tenentur: & ſecundum
ipſum ſtatuitur. Niſi autem ת1‎ Ge-

mara dixiſſent, ſecundum ipſum ſta-

tui, Miſnæ deciſioni non inniteremur,

(ita ſimilia omnia;) ſed Gemaræ no-

itræ abſoluta deciſio, eſt conſtitutio

opere præitanda : Ecce enim illam
ſcripſerunt, ut per eam ſuum Miſnæ
Pondus aſſignarent.

G. 3 16. Quodcunque legitur apud

cConſtitutionem deciſam, eſt conſtitu-

tio: quaſi dicas, quicquid docetur a-
pud conſtitutionem definitam, cum
tamen id המק1‎ apud iſtam conſtitu-

tionem non quadret, nec ad eam ſpe-
cCtet, certum eſt, id authorem unà non
tradere, niſi propter deciſionem con-

ſtitutionis quam definit: qui iſta omnia

24
בכילת חתנים בסוכה א
במאן וכו' עד. א'ל שבק.יךוֹו
מתני" ועברת כבריתא א7
מתני" יחירארה היא רתניצת
וכו' וכה"ג במקומות אחר'טי
אין למדין הלכה מפי משנה
פ" כל מקום שאנו מוצאים
במשנה והלכה כדבריו אין
למרין ממנה לעשורת ברק
מעשה ולעולם אין סומכין
עלפסק המשנה עד שיאמרו
אנשי הגמרא שהיא הלכרק
ויורו ברה כגון ה₪ דתמ
ביבמות איזהו ממזר שמעון
התימני אומר בל שחייבין
עליו מיתרק בודי שמיכם

ותלכדה ‏ כרברו ולולזת
שאמרו בגמר שהלכרק

במותו לא סמכנו על פסק
המשנה ובן כל כה'ג * אבל
הגמר' שלנו סתמו הלכ
למעש' הוא שהרי להכריע
המשנ' בו כתבוהו*
(שין) כ דתני לרק
נבי הלכתא פסיקת' הלכה
היא כלומר כל דבר ששונה
גבי הלכרה פמוקדה ואותו
דבר לא שייך גבי אותוה
הלכה ואינו ענין לה ודאי
adducit,‏ מוז

הליכות עולם 24
לא תניא בהדא אלא משום adducit, ut doceat, conſtituionem‏

ut מו‎ hoc; ס8611‎ ratam eſſe. QCuem- היחוה הלרה שפומם ההו‎
admodum illud quod in Baba media daN Pa nmaon o⸗ 2
legimus, capite Mercede 00104645 והו ך עס כ אלו לומר‎
Quicunque pactum immutat, ejus שהלכה בזה כמו בזה באותה‎
manus deprimitur, (id eſt ejus condi- ששנינו במציעא בר השובר‎

deterior;) &quemcunque (facti) 04‏ סם
בלהמשנה ידו על התתתונה pœnitet; ejus Conditio dererior- At-‏

qui hoc Quicunque immutat; non qua- וכל= החוזר בוירו ע‎ -
drat זט‎ ibt legatur ullo modo: quia התחתזנה והך רכל המשנה‎

6006 non tractarur 1110 capite de im-
ctarur 1100 02 לא שייכא למיתגייה הר‎
mutatione; fed depœnitentia. verum והתכ=‎ -

כלל דהא לא איירי בההוא author conſtitutionem de-‏ גוטף, ת id‏
פירקא בשינוי אלא בחזרודק Gemara exponit‏ סט cidens pergit:‏

Pprimæ Babæ capite Rapiene. Ita etiam אלא דהלכתא קא פסיק פ‎ |

ואזיל בדפרש גמרא בבבא - ₪

F. 317. Secundum omnem qui בהג' וו‎ 2n קמא בפרק‎

electa Misna docet, ſtatuitur. Ele ccta =יא‎ 4-

הלכוה בוותיה ' ובחירת>8 teſtimonium ſive‏ סתמוס גוטף catur,‏
היא מסכת ערויות ונקראת omnisſententia, quam ibi teſtantur;,‏
[ משוות ררל דוח ש,ה,וו=. סטף vera 616 & res clara. Cæterum‏
ממשש *ך}בל\ ץר*גת שהעח -ם præfecerunt 12006 Eleazarum‏ 016
לשם אמת ורבר ברור וביום ‏ 0068050 lium Azariæ, codex iſte‏
שמינו רבי אלעזר בן עזריה Vt aflerimus capite Precatio matutina.‏
בראמרען פרק תפל השחר la erat conſtitutio, quam non expone-‏

תאנא עדויות בו ביוםתקנום . rent, &c.‏
6.118. Teſtimonium eſt conſtitu- 6 0 4
- ₪0. Vt, Teſtatuseſt Doctor Hani המדרש שלא פ'רשוה וכו'‎
na filius Antigoni, capite 1. (שיח). עדורז הלברק : חולי/‎

& ſfimilia paſſim. Nonnemo aſſeve- Qanf היא בגון העיד רבי‎

rat, præciſè 11 teſtimomuur quod -מס0‎

trover ſiæ ordine ſubj'icitur: non הצס‎ EE 52 בז אנטיגנום‎ =

?בי\'צץ בו בהרבה מקומורק' omni,‏ צס14110 teſtimonium fimplex,‏

Verè

\ ולאת היתה. הלכה בבירן

7 3. 4 5 2
י א מל ה סל א קמ הקר ף

ול -

tur.
%
4 in

10 ק

ו נס
סו
10
ג ף
[ פול

. )₪,

| ההל
וומו Et‏
CUnqae )‏
0 גואות

; מם -

מוח 6
non‏ ה

]
00 חו
י
ת19
]
ת
Monnemo‏
no‏ ש

-

8 311?1101%8
ו ול
אא
03`]ק1 4ל
ף
ח
%8'}111']1} מס'ת
1

לא תנו
ו
וחלך !
שלכת \
שענני
בלתמש

| ודת
| | חתתתעו

לא ש"כ
כלל דהא
לא

- אלאותל

ול כד
קמ הר
שו
החוח כ
י
י
ל₪ אנת
שמנו „—
תה א
לאטיען
האאעדו
לא דון
המררש ץ
שז
לו כן ה
ל ננו
ךכיוצ,מ ק

ſeriem conſentientium. ſenſus 616
Ubicunque מ‎ Gemara dicitur, Huic R& ר'ישמעאל" תאנצת‎

mus 05)קו‎ pauciores eſſe qui ſic 10

rium videtur ſunt plures: atqui uno

וא השער החמישייפדק ג

Verè diverunt, Conſtitutio exprimi- ויש מישאומרדרוקא עדות‎

6. 319. Traditio ₪7 in manibus no- דלבתר מחלןקח־ אבל ערות‎

גרידצת לאי וכן כל manu omnium fapientiæ‏ מג & ſtris‏

ſtudioſorum, quod, ubicunque initio אמרוהלכה היאי.‎

capitis legimus, Dixit Doctor N.uti, הלו | בודונגו‎
Dixit Doctor AkKiba, Vndehoc ldo- |(שיט) מסורר! בכ‎

וביר כל תיח שכל= מקוכ) lolatriæ, 800-?( ita ſtatuatur. Adhæc,‏

ששנינו בראש הפרק אפר מו capitis‏ סםומ1 quod ubicunque‏
רבי פלוני כגון אמר רבי 006 Misna legimus, Doctor N.‏

(ut, Doctor Eliezer inquit, Sab- עקוּבא מנין לע'4>ס כך הוא‎

bathum &c.) מסת‎ ita ſtatuatur.

Et fimiliter in Gemara, quod ubi- הלכה \ וכל מקוכם ששנ'נ!‎

cunque dicitur, Tradit qui אס‎ fa- בראש הפרקרבי פלוניאומר‎

milia Doctoris Iſmaeèlis 61 ; ita ſta- כגון רבי אליעזר אומר דשבת‎
tuatur: 26 ubicunque dicitur, Qui 4 ,
ex familia Doctoris 10281804 , ₪4- ! אינה הלכה וכיוצצס כ‎

בגמרא שכל מקום שאומר - ſtatuatur.‏ מסת dit, ita‏
הנא לבי .בבי ישמעאל.כר . - י החש |
הלכה וכל מקום שאומר דֶבי. Non ſtatuitur ſecundum‏ .6.320
הלכה * illi, ipſixita videtur, eſt ſeries con-‏ &

ſentientium. Traditum autem eſt י‎
per manus Illuſtrium, ſecundum ejus- di⸗ ץ שכ) אין הלכה‎ :
modi ſeriem מסם‎ ſtatui. Rationem |פל כל היכא שאומר בגמרא‎

nonnemo hanc reddit, quod Sapien- פלוני ופלוני סבירא כך‎

tibus מו‎ more poſitum ſit, ut brevi- הויא שיטה וסבלה היא ביר‎
tati ſtudeant: ideoque quia videmus -
authores exponere, quibusnam talis 507

הגאוניכם. דלירת ול
> בשיטה והטעם יש מי שאומר probetur, & dicere, hic N.‏ סומוקס
מפני שדרך הכמים לאחוז cognoſca-‏ , +טזמטטףס! ille N. ita‏ &

quuntur; plurimis verò contrarium Op )99) נךרך הו.‎
videri: 1000 enim eorum nomina חזינאדקא מפרשי מאן דס'‎

exprimere. Itaque ſecundum ilam האי סכר6ת ואמרי פלונ‎

non ſtatuitur; nam quibus contra- eyrn ופלוני \ אמרי - כך.‎

M m 2

65 הליכות עולם‎ ,
& pluribus diſſentientibus, ſecundum דמיעום הם האומריר)‎
olures ſtatuitur. Cæterum hanc הק הלו ב . הגע‎ .
&!61&־501‎ ex 60 didicerunt, quod D. 530 בך והבא איפכא‎
Meir dixiſle feratur, Clarum 40 notum להו ואממול" הכי מפרשי‎

coram 60 , cujus dicto mundus con- — PR NPDY

הלכתא כוותיה ידמאןדס'ל %;?&?&?\&?צ?%י-ש;וּ 181?}? ום
והר הר =חוח וב₪ ססףס ₪ ; Coplotiorem elle munda‏
איפכות הם הרבים . 2216 ſcriptura 06 munda ſpeciatim‏
ורבים ה?\כת כרביםם וילפו quia autem 2905 mund plures ſunt‏
האי מעמ' מר אמרר'מ אומר 6 quam nnmunde ; ideo Scriptura‏
גלוי וידוע - לפני מי ש.- -סת immundis ſpeciatim agit, Quid‏
bis hic traditur? Semper hominem BDu 9 33 3 4. 1‏
דה ה העולם שכהמה =לל docturum ſuos diſcipules compen-‏
מרובה מהמהורה לפי' פרם rationem‏ סתגת dio. Perrò ſecundum‏
הכתוב בטהורה ושעופורן <6 %₪ difſerenti eiſe videtur,‏ גוונות
המהורים ₪ ש. camus, Quod hunc & illum attinet‏
iſtis omnibus hoc vel ilo modo vide- o'RPODDP'‏
99 פרם הכתובם בטמאיטי ſive dicamus, hic & ille eandem‏ ; ענת

מאי קאמר לן לעולם ישנה aſſerunt: quod indicatur, hos in‏ מוס+

. 5 י. =שמם . -ם 06ף40 convenire ommimodè,‏ 16
numquemque verbis 011 8 aſſen- vpin⸗ DS‏
ולפי זה הסעבז נראח דאי] tamen ejusmodi non cenſetur‏ וום
&%קיל־וק בין היבצע ראמרינן 6 claſſis ſive ſeries conſentientium;‏
להו כך לקר פבקי הופנל קאפו, קק & שמ1 מו. תס הוים
דאמרעען פלוני ופלוני אמרו videtur: quiaetſi una ſerie incedant,‏
דבר אחר דר'ל שו הכ] eorum verba con-‏ הותמוס tamen‏ תסם
veniunt, nec alter alteri ſuffragatur:‏
Quemadmodum illud, quod legitur‏
מודה לדברי חכרו ובהיג Familiam Schammæi‏ < סוכה..+.קג6

& Doctorem Joſiam & Doctorem לא חשיבא שיטה ואיפשר‎
Ameonem & Doéterem Judam quod דהויחלכת4פ כוותיהויואד‎

שיטה היינו כגין פלוני ופלוניסבירא להו כך מפני שאע'פי שהולכ .
בשיטה אח אין כלרבריהם שוץ ואין מורץ זה לוה כאותה שבפיק

| דסוכרק ב'ש ורבי יאשיה ור'ש ורבי יהרות כולהו סְבירא להו

₪0ז -

ברברים ההםלגמר?+וכל אחדה

תשוֹש%

ההל

Vicem 1‏
ס וום
מו ום
וה
0 ו +)
Partem‏
0
ה
סף
ה
Aren‏ סף
COntra 1‏
unt Mag‏
ſtra eſt,‏
תוז מול
ſres die
conſentie

1
Nahman‏
% מס
Kmeone‏
ה
ו
ה
dum fuill‏
, ]
ום
י

ו

אטוש .

ההו
סץ ג

מח |

אא

י
כך ווכ
להו \אמ
שמות'יהי
הלכתא כ
א פכא ו
ולניס הל
הא' סע
We‏ י
חה העל
מרוכה מו
החו כ
;הטהוֹךוֹםמ
| 5 ת
כ קמ
ארסלתלמי

- ?לפיוֹוֹחהט
| ללק
ל תלג
ו לת ך וק

?ראסרי.ץן פל'ן
דכר אחר |

| ל מ"סההת
|| לא הסכ
\ ; "ה'חלכתא

ז

tine

mæi familiam quod attinet, ipſa legi-
timum tugurium cenlſet, quum fuſſi-

החמישי פרק ג
attinet, ommibus iſtis videtur, ut ta-‏
gurium cenſeatur, nos habitationem‏

. תגאת‎ requirere. Attamen 4 ſe -מו‎

vicem diſſident, מו ססם‎ ipſa re conve-
niunt omnimodèe : nam ad Scham-

cit ut hominis caput, majoremque
partem „& menſam capiat; ; 1
Joſias quatuor cubitos exigit, Do-
Gtor Simeon tria latera requirit, & דם‎
quarto ſaltem palmum : ita omnes

diſſident; סם‎ 116 videre eſt: ideo-

que alter 4161 non aſſentitur. 6
contra illorum unumquemque -ות6‎
unt Magiſtri: itaque ille unus & fru-
ſtra eſt, ob ſuam paucitatem. Cæte-

rum principii conſtitutio, unde Illu-

ſtres didicerunt, ſecundum ſeriem
conſentientium non ſtatui, extat ca-
pite, Quæ eſt uſura? Dixit Magifſter
Nahman, ſecundum Doctorem [-
dam ſtatuirur; ſecundum Dectorem
Simeonemf. Gamalielis ſtatuitur. Re-
ſpondit alius, Vocatur ſeries conſen-
tientium: ni enim 164 dixeris, quid
mihi cum ſtutuitur, ſtatuitur? dicen-

Aum fuiſſet, Statuitur ſecundum Doct.

Judam, qui in iſtis omnibus mitius
ſentit, ſed hinc diſcas, eam vocari con-
ſentientium ſeriem; atque 116 etiam
ſibi invicem סת16 ימס‎ 164 in ſi-
milibus abſolutè ſecundum illorum
unum תסה‎ ſtatuitur; niſi ubi Gema-

ra perſpicuè decidit ſecundum illo-

rum unum, aut ubi ſic arguitur, 6
₪ ſerie ita eruitur. Quemadmodum

tugurio: ubi Kaba conſtitu-‏ 06 ואא

מא \ השער

סוכה דירת קבע בעינן ופליני

אהרדי ואינן שוין בדבר
לגמרי דלב'ש הכשר סוברק
בכרי ראשו ורודו ושלחנו '

רבי יאשיה בעי ד' אמותת !

ור"ש בעי ג' רפנות ורביעית
אפילו מפחת וכן כולהו
כראיתא התם ולפי זה אין
מורין זה לור * ובכלל הר

מניהו פליגי רבנן עליה והוי
< יחיד. ובטלד במיעומו ובנין

אב שממנו למדו הגאוניכם
שאץ הלכרק בשיטה בפרק
אי זהו נשך ' אמר רב נחמן
הלכה כרבי יהורה והלכה
כרבי יופי והלכדה ברש'בג
א"ל שימה איתמר דראי לא

הימאת הכי הלכה הלכרק

למה לי לימא הלכה כרבי
יהודה דמיקל בכולהו אלא
שימ שיטרק איתמר והתבם
נמי ל4 מודו אהדרי וכן

כה'ג מסתמ' לירז הלכתא

כחר מנייהו אלא היכצת
דפסיק הגמרא בהריא כחר
מניהו \ או דמוכח הכי
ומפרק לה הכי משיטה כי
ההיא דסוכרק דפסיק רבא.
הלכה בר'ש וכל כיוצא בזה
Mm 3 nionem‏

0

gzionem ſecundum כ1‎ . Simeonem de-
nmit. & ſimilia omnia- Ita ſcripſit
D. Niſſin l. m. in ſuarum conſtitutio-
num expoſitione .פוכה.6.1‎
. 16 duo diſſident;
unus 0 determinat, ſecundum de-
terminantisverba ſtaruitur. Quæ di-
cuntur de Misna; non verò de Ba-
Taitha. Ita definiunt luſtres, ſimili-
terque D. Joſeph Alpheſil. m. capite .
קדושי‎ : ubi dubium occurrit 6

Sabbatho, & capite Teſtur, nec ſowitur. ['
כירה ולא איפשימה ההכרע‎

Quod 0 determinationem attinet,
quidameam eſſe dicit, quum tertio ſe-
cundum alterutrum omninò videtur;
aut ſecundum alterutrum מ1‎ re qua-
dam: quod in iſta re duo ₪₪ 6
unius appendat, ! 5 determina-
ס‎ ſe habeat quemadmodum in bilan-
ce, ubi due unum deprimunt. Sicuti
illud quod in ברכות‎ legimus: Fa-
milia Schammæi ſtatuit, benedicen-
dum eſſe oleo, poſtea verò myrto,
at Hillelis familia aſſerit, benedicen-
dum eſſe myrto, poſtea demum oleo-
ſubdit Doct. Akiba, ego dete rminabo.
oleum obtinemus obodorem ſuum,

pariterque ob unctionem ſuam; myr-

tum ob odorem ſuum, non verò ס‎
unctionem ſuam acquirimus. ubi con-
venit Doctori Akibæ planè cum !
milia Schammæi. Et omnia ſimilia
continent determinationem per uni-
מוב" וס‎ Gemaram. Verum ubi ter-
tius rem novamprofert, nec ſecun-
dum סמטת‎ nec ſecundum hunce, nec
ilum magiſtrum (quemadmodum
dicitur pluribus locis, 116 N. nec ſe-

. הכוֹכךת ענלם 4 5
כן כתם הרץ ז"ל" בפירוש

הלכותיו פ'ק רפוכה * .
(שכא) כ מקוכם

ששניםחולקיסוּאחדמכרדע ,

הלכי כדברי המכריע וה'מ
במתנ" אבל בבריתא לא כן
פוסקים הגאונים וכן הר"ה
לד בפ'ק חקדושין רה4ת
ספיקא הויא בשברת פרק

יש מי שאומר דהיינו

כשהשלישיסבירא ליה כחר

מניהו לגמרי או כחר מניהו

כַּרְבר אחר רהוה לירק
| מכריע מאותו רבר . שני"

כנגד-אחד והויא ההכרעה

כמו בכף מאזנים שהשניםם -

מכריעין את האחר באותה

| ששנינו בכרכות בש'א מברך
על השמן ואח"כ על ההרס

ובה'4 מברך. על" ההרס
ואח'כ על השמן אמר ו'
עקיבא אני אכריע שמן זכינו

לריחו וזכינו לסיכתו הרס
| לריחו זכינו לסיכתו ל4ק

זכינו וה'ל רבייעקיבא לגמרו

כב'שוכל כה"ג הוּיָא הכרעה

בכל הגמרא * אבל כשהג'.
אומר יחבר חדש לא כְמַר.

| -מםס

cuhdum
₪ ,( 4

tum verd⸗

ההה -
י

08 תו
Cin‏ וום
| 00
nem; led‏

fuerit diſti

וש -

0 מוק
0

omo ו‎

0
ה‎
Ctor ſudas

| ; סםל

אחאש 1

מי פות

0 HMedins

ן ף
₪ %\&ת?
י

0 װןןןװסם :

פוֹוֹוֹמוֹ&ז]ש |
להו

ם ו-

ו
תלכות'ו |

שא
עשיסחו
הלכי כרל
מ' א
נסקס ה
וד נק
פיקא ה""
וה לא
.-
כטהשליש
מי למו
מר א
מכרין מ
נד אחר
מו נןף ;
מכריעין א
שיו ככ
7 הען ו
בחא מם
אחכ ל
„
ולעווחל 7
נלכ
ל המרא
ל ו-

ווס

חהמישי פרק ג
cundum hujus, סמ‎ illius verba loqui-
tur;) eſt determinatio tertia, ſtatu-
tum verò apud nos, determinatio-
nem tertiam non cènſeri determina-
tionem. Additamenta verò inqui-
unt, non eſſe determinationem , סת‎
quum diſſidentes expreſſè verbis 5
indicant ſubeſſe diſtinguendi ratio-
nem; ſed quod tandem viſum non
fuerit diſtinguere: ubi tum acceſſerit
tertius & inter eos diſtinxcrit, eſſe 1-
pſum ſequeſtrum. Quemadmodum
illud capitis Zeſtus, Non immerger
homo totum corpus ſuum 6ש‎ cali-
dis, ſive frigidis, aquis, ait D. Meir;
at Doctor Simeon permittit: Do-
עס+‎ Judas inquit, calidis immergere
vetitum; frigidis, licitum. Ecce-
Doctor Meir & & Doctor Simeon
diſſidentes, verbis ſuis meminerunt
calidarum & frigidarum, ſubeſle di-
ſtinguendi rationem; ſed nihilomi-
nus viſum ſibi non fuiſſe diſtingue-
re. Itaque ubi acceſſit Doctor [
& diſtinxit, factus eſt ſequeſter. Ita
ſimilia omnia. Sed quando diſſiden-
tes non declarant de mente ſua, ibi
fuiſſe diſtinguendi rationem, atque
venit tertius qui diſtinguit; factus
is medius eſt inter ambos iſtos: &
quamvis nihil novi dicat, eſt deter-
minatio tertia, quæ non cenſetur
determinatio. Ut illud c. r. פסה"‎ :
Dolium oblationis quæ contaminata
fuit, familia Schammæipræcipit effun-
di totum, 11 eſt, e veſtigiò propter
ſcandalum; ; 46 familia Hillelis vult 6
rirejectaneum, nempe ut paulatim et-

29 השער
ולא במרכמ'ש בכמה רובת"
פלוני אומר לא בדברי זֶרק
זלא כרבריזה הוי הברעוק
שלישית וקימא לן דהברעה
שלישירת אינה הברערק
והתוספורת אומריםם דל4ק
הושס הכרעה אלא כגון
שהחולקין הזכירו בפירוש
בדבריה' שיש סבר' לחלק
אלא שסוף סוף אץ נרארק
לחלק אז כשיבאפ השלישי
ויחלוק ביניהםס הוי מכריע
באותה שבפרק כירה ל4ת
*שסף אדםם כל גופו בין
בחמין בין בצונן דברי ר'מ
ורבי שמעון מתיר * רבי
יהוררה אומר בחמין אסור
כצונןמותרי הנה דרבי מאיר
זרבי שמעון החולקין הזכירו
ברבריהם6 המין וצונן שיש
סברא לחלק אלא דמכל<
מקום לא גראה להם לחלק
וכשבא רבי יהורה וחילק
הוי מכריע * וכן בל" בהא י
אכל כשההולקי" לא גילו
בדעתםם שיש סברא לחלק
ובא הג' וחילק הוי הואת
אמצעי ביניהם ואפילו שאינו
אופר דכר חדש הותק
fun⸗‏

הליכות עולם 2

הכרעה שלישירת וא'נרק
הכרעה כי |
דפסהים חבית של תרומר]
שנטמאה בש"א תשפך הכל
|\פי'מיר משום תקלהיוב'הא
= תעשה זיוף פי' מעט מעט *
- אמר רכי ישמעאל בר יוסי
אני אכריע בשרה תשפף
הכל ובבירז תעשה זיוף
אמרולואין הברעה שלישית
מכרערת פ" משוםם דל4ת
הוכירו ב'ש וב'ה בדבריהבם
בית ושרה ולא גילו רעתכם
שיש סברא לחלק בין בירז
\ \ לשרה לכך לת חשיב רבי
!שמעאלל בר' יוסי מכריע
| \ וכן כל כה'ג הויא הכרערק
| = \ שלישית ואינה הכרעה *

fundatur. dicit 60 Iſmael 5

Joſes, Ego determinabo. In agro to-

tum effundatur; domi verò rejecta-
neum fiat. Ei regellerunt, Deter-
minationem tertiam non verè deter-
minare. Senſus eſt: quia familiæ
Schammæxi & Hillelis verbis ſuis non

meminerunt domus & agri, neque

mentem ſuam expreſſerunt, , 6
ſubeſſe rationem diſtinguendi inter
domum & agrum, ; 0 Doctorem
Iſmaelem flium D. Joſes non cenſeri
ſequeſtrum, ſive determinaſſe. Ita
ſimilia omnia continent determina-
tionem tertiam, quæ מסת‎ cenſetur de-
terminatio. -
6. 322. Invenimus, Miſnicum Do-
וסוס‎ ſui collegæ ſecum diſſidentis
verba laudare; cum tamen ſecun-
dum laudati verba מסת‎ ſtatuatur. Sub
finem cap. Simplex repudii libellus:

Dicit D. Iſmael, Qui vult aliis ſapere,
5 (שכב) מצינותנאמשבה‎ |
דברי חבירו החולק. עליו‎
ואע'פכ אין הלכה כדברי‎
המשובח שלהי גט . פשוט‎
א'רישמעאל הרוצה שיחכו.‎
יעסוק בריני ממונות והרוצה‎
לעסוק בדיני ממונות ישמש‎
שמעון בן ננסיואומרבנמרא.‎
אע'ג רקלסיה רבי ישמעאל‎
לבן ננס הלכה כרבי ישמע‎
ה'ג אשכחן גבִי אמוראים‎

occupetur in ſtatutis pecuniariis:
occupari vult in ſtatutis pecunia-‏ 1נו
riis, miniſtret Simeoni filio Nenaſi.‏
Hic dicitur in Gemara; Quamvis‏
-ם ſcilicet‏ ; מ1 eum laudet Doctor‏
lium Nenaſi; ſecundum D. Iſmaelem‏
ſtatuitur. Hoc 0 invenimus a-‏
pud Gemaricos cap. Quomodo benedi-‏

cunt? ad verbum legit: Magiſter Ju-

das dicendum cenſet Creans fru-
Kum terræ; 26 Samuel arbitratur,
Cujus manu omnia; c. at que Sa-
muel dicit Magiſtro Judæ, Jubtiliſ⸗
- ,סמו)‎ ſecundum ס‎ ſentiendum. 8

ca de סצ‎ in Gemara dicitur, Quam-

ם
ה
6
moratur.‏
.
0
tum 4‏
ת
dum d‏
וד
וה
1 סװף\ש} כ
Gcunt,‏
ע verba‏
ס -
שא
ת
ſuiler p‏
סוומו in‏
סמו א
מ .
סף . | -
0 ו?
ele eum‏
ad derib‏
1..
)סם[)נזיגל .
ם
ת
אתס -
pie⸗‏ 1
נו ת

20

נויו /
הגרעה \
הגסתים ת
שממאה ג

- ג'מהמק

הלשה ף
נר תנו י
א' אכרין
הגל ונגיר
אמרולואין

| ה נניות ג

הכר\ 'קו
ג'ת ועדה ו
שש סברא.
לערה נן
'מא 1
ו כלנתע
לת ויו

ם ט

\ זכ חלו
הא

המשכז ע

ארישעול
קם

ע ק סו

, נןנכסהלכך,,

\

0

| additamentis.

deſniebat, ubicunque exſtaret, Sunt

elſe eum qui aggravat; at in eis quæ

השער החמישי מסק =

-.-

בכ,ךק/ן כיצר מברכין קורא Samuel Magiſtrum Judam lau-‏ 5וש
רב יהורה אמר בורא מר det, ſecundum Samuelem ſtatuitur.‏

Ita alibi Gemara laudantis verba non
האדמה * ושמואלל אמר ב‎

moratur. .

שהכלי ואמר לית שמואל Secundum diſcipulum lo-‏ .323 .6
לרב יהודה שיננצת כותך Præceptoris non ſtatuitur; nimi-‏ סי

rum usque 24 Rabam: at dehinc * מסתדבא ואומר בגמרא‎

עלה אע"ג דכלםי" שמוא פ. ſtaturum , fecun-‏ פסם ulterius penes‏
dum Whicipulum loco præceptoris. אעג רק?לסי שמואל‎
Ita Illuſtres judicant; ſimiliterque in ל\"ב יהודה. הילכתא כותיה‎ ,
, . דשמואל אכין תי שהיר‎
5. 324. Admittimus, quod ubi- לא חויש הגמר" לדבף,‎
cunque in Gemara dicitur, Sunt quu המשבח + ב‎
dicunt, ita ſtatuatur. ססם‎ ſequenlna י ב ור‎
verba D. Judæ f. Abrhami l. m. qui לש אין הלכהכתלמיר‎

Adicebat, ſemper, Sunt qui dicunt, cede- במקום הרכ ודוקאי עד רבא‎

י - ואילך- ,— iis qui in priori ſermone memo-‏ סע
rantur: quod Magiſter Aſe diſpo- 12788 22 22
ſuiſſet plurium dictum & principale הלכתא כבתראי ואפילר‎
תלמיר במקו]ו הרב כן initio, & de õ‏ ;;נ
-להל לו. וב=₪. \ ב 077 5842 minoris momenti dixiſſet,‏ &
diount. Sed 76 noſter Tham הגאװים | רכן‎ :
nbicun * בתוספות‎

איכא דאמרי שבנמרא כך ad Scribas pertinent, ſequendum eſſe‏
הלכה ושלא כרברי הרי'בא 1558142;:2;ן;?;ם;ז:;;!וֹ}:%ף ר
| דלל שהיה אומר רכל אזה tria cap. 1. Quum duo pares ſunt in le-‏
הש מר לשו המהפשי ו מו נם ששש יש
וּהעוּקר כתחלה וכל לשון õõ‏ אומר א'דורבינו תם
היה פוסק דכל אר בשל תורה הלך אחרהמחמיר בשל סופריםם
הלך אחר המיקל ורייק לה מהאדאמחין בע'א פ'ק שניהם שוים.
- בשל תורה הלך אחר המחמיר וכו' בתוספו עא עיין שם * -

legalibus, ſequendum —2 Pr;‏ מו dicunt,‏ וק

הליבות שלם . --

לשבה) 5— היכל Ubicunque dicimus Ad‏ .5 32 -
דאמרינן לאפךקוּ ילירת 6\\15 : %;ג;.;!}&מפס;?ס.,מסמ,;וװ;:&װ&;וֹ&מ'*
הלכבתאכי האידמפקי" מניה Ad exclu-‏ %:;ךן?װששאַצסי&סװף&װש
בפרק אלו נעהורם לאפוקי < סת 16 &שוֹמ]%[%}»%וֹ;};%&.
ימהאי תנא דתניא וכ בלוי 0898665 -86. . ttaditur‏ 4?138»
מתני את₪ לאפוקי מהאי nelnncn‏ — ה
. / — : ־?]ןש : 2 1 . . 3- 7
תנא וכן יבבל דובתא" ו"ש =41ם D nicne Mronmenus‏
ימי שאומר שאין זה בולכ= mat, ic generale nom eſſe per totam‏
בבל הגמרא -שוש לְאפוה, ימוגםס Gemaram: quumzeperunr‏
J'excludendium, ubi ita ſtatuitur. 16 וה להר‎ 2
P‏ יהלכה < וכך \ אומר Baruch, libro‏ :5:01?):1 צס&&ס(#:]מאָץ })#־
ירבינו ברוך בספר התרומרק 46 blauotrds „ in conſtitutiomibus‏
liba- 1 Rvy‏ יסמנץ „quum. 1 de‏ 5)}01018]!13[
- בן) כלהיכא האמהנין Vbicumque dicimus Can-‏ .26 .6
יתיובתא דפלוגי \ תיובת:ת =0 M.maner, reſciuntur‏ 41ו fuiatio‏
גרחו לגמריהבדי אותן ולה, מוס מסס mninò verba ilius N,‏
ישבאה עלון הוסה ומ מש הונוס5! ססמ, סמוגוגהמסס ונמס
At ubi 010= 7 - -‏ . 00סמת וס1ט ſKtatuitur‏
- כףא בותית בל nus Difficultas 145 1-. manet, P'‏
ווהיכ ר;%מךנ;%קשוּא :דפלוני omninò rejiciunt verba Mlnla Riz‏ חסן:ינ
יקשיא לא גד ב י =סח1ס עז ſed res ſaſpendmur atque‏
. , הו דבר' אותו verò attendis 20 ibam‏ :?צ&אא»?ב}

difficultatem, סתסם‎ quandoque ſolvi- הדבר‎ —* ⸗ „ -

dum ilum ſtatmatur- èðð
craditio eſt im manibus noſtris a adk ?הילכך איפשר ורהלכת+ת‎
uſtribusl. m. accepta; Kmiliter כותיה כך הוא קבל & -םתו‎
Witameluis % in Aruch ad vocem קבלה בירינ‎ 03
. ימהגאוני" ז"ל וכן בתוס‎
- "ל וכן בתוכחורת .. צ₪‎ \
- כ‎ Dubium ובערוך בערך תעבת . \ -סהגזק ₪₪ א9ס‎
rem vergit partem; magiſtrorum לשכז) סנ‎
%וֹוֹלגװ: - וּמ&ס;[%ז;):"י%־::‎ dubium, כשמ) ס פוקא דאורותא‎

.- מש‎ ipfius legis, ad leviorem. Et a לחומראה וֹ.וםפ,”קא ידרבנן‎ -

Domino meo ſapiemtiffimo (quem יוספק ספיקא אםוט.‎
6סו‎ ac redimat Deus miſericors) אא‎

1 וקו
01 0

- gal

prius ₪‏
ו
108
ו 0 ז
הא
י
סת ת2
kigille‏
5ת
reptibel‏
0
מו0
non‏ יו
dubiume‏
8100
bium, an‏
ſunt dude‏
ה
י
הלהו
an‏ 0
סת נחות
מ
5 ו
ס0
4

, /;6”/2)218!!

ו וו

הובס

לו \

דאגרנן
הלנתכי
מוקא
מחאי תנא
מי אתא
תאקן כ
מ שאמר
כגל המר
ך הלכו
למ כוך,
נחלכות [
שם נ
תונתא רס
נח למדו
שנאת (לוי,
הלכתאז כוו
וחכ אמרע
שא לא נד
פלג' לנמיו
תל' עמרה
י
ל'הקה)

מו' ו

accepi, non vocari dubi dubium, niſi 5225) 20 מדאורייתא‎

quod ab utraque parte controverſum, ממורי החכםם נר'ך . שלצת‎

eſt quaſi dicas ,quamcunque partem :
prius ſumas, מ3‎ ipſa dubii dubium נקרא ספק ספ'ק אלות‎
invenis:) at ſi non ſit ita controverſum המתהפכר4 מכ צד0'1=‎
non vocariahnde dubium; & ſer oſe כלומר אי זה צד שתקה‎
ut 10 ipſum graviori parti adjudice- ראשווד: משרחת‎
לותו פותם‎ dubii א %:'־הח - לל -שא3 קמ4‎
pli gratia: זט‎ , dubium ſit teti geritne, ספיקא אבל אכ+ אונרה‎
an מסת‎ tetigerit. ubi 8 0060069088 מתהפכרת לא: מיקרי ספק‎
;;6;1}5;1116;, מפיקא ואיפשר רלהומר' .?[}וֹװףז;ת?וֹװ?\;װ?};)דװ\וֹנ]ם}ס‎
סת3‎ ſit an rana. Quod ſi 41066 85 — ,,
reptile eſſe, dubium eſt tetigeritne, an ףדסנ לה י ססק שוי-‎
ſecus. Ita omnia fimilia ſunt dubä והמשל כנון ספק נגע ספ‎
dubium. Quod verdò סת‎ controver- לא נגע * ואם תמצא לומר'‎
ſum מסת‎ 61 (ita E habet,) נבע םפקשרץ פםק צפררע + ! הנס‎

dubium eſt an ingreſſus ſit, an ה-ב 3 חסת‎ -
& ſi dicere poſſis ingreſſum eſſe, du- יאם תמצא לומר שרץ ספק‎

נגע ספק לא נגע * וכן בלל bium, antetigerit. At vice verla non‏
- כיהאי גוגאהויא ספק ספקא- -1 ſunt duo dubia: nam quum prius‏
ספק נכנס ספק ל4פ נכנס denuè icele, dubin ellingreſtinne‏
ואם תמצ44 לומר נכנם -סגווותוו4 ſit, an non ingrellus. Ita‏
מי ל ה לק ל1 ההה ה
לא יששתי ספקו'שכשתקה * :

Judas f. Simeonis [ , m. authoritate 40-
ditionum. בראשונה ספק נגע ספק לא‎

| ו Ricultater & quæſtiones: quoad inter-—‏
לא — לוֹמן שוב ספק partem gravio-‏ מ1 dicta ceremonialia‏
נכנס ספק לא נכנם וכן כל rem quod pecuniamin leviorem.‏
בי האי גונא לא הוי ספק ספקא וכן אומרבתוספורת הרייבש
ז'ל בשם התוספות *

(שכת) נסימינז תיקו דאיסורא:לחומרא ודממונא לקוֹל* 5
.6 5 תא . ;

- 6.320. ח1‎ omni lubrica conſtitu-
tione quam habes-, prodi & diſpice
quid populus dicat atque ſic aſſueſce.
Ita inquu Jerofolymitanum Talmud.
. 6-3 סך‎ )רטננמ‎ conſuetudinem 01=
cunt irritam reddere conſtitutionem-

conſetudine eum rationali‏ 06 סוע
gorrectione conjuncta accipe Atcon-‏

fuetude argumento & ratione de-
ſtituta, 61 conſuetudoerroris: nec
fecus ſe habet, quam ſi quis mentis
conſideratione erret.

F. 331I. Quicunque rem מ1‎ terra
Canaanallevat, ex ejus mente eſt con-
ſtitutio, extra terram תו‎ oblatione 6
decimis, per univerſa Gemaræ loca:
6. ?32. Dequocunque dicitur, קמ‎
raithaeſtſecundum illum N. ſecun-
dum eum ſtatuitur.
6.33 5. Vbicunque diſſentiuntdue-
Miſnici Doctores de alicujus mente im
quadam Misna, ſecundum poſterio-
rem⸗ Doctorem ſtatuitur: quia prior
in ipſuus juwentute; poſterior in ſene⸗
Gute vixit:; Ita loquitur autor Ceri⸗
thouth cap. 1. כלאיכם‎ :: Ibilegimus,
כז‎ Meir inquit „nomine Doctoris-
Imaelis, Omnes ternæ cucurbiræ
implent ſpatium ſeæ, &c. at D. Joſepli
flius raptoris nomine D. Iſmaè lisait,:
amnes ternas cucurbitas implere ſpa-
uium cori-. Qua de re im lerofolymi-
tanolegimus, dixiſſe Doctorem מ6.‎
flium Boni, Veni; vide, quid D.
I(mas lis initio interſit finis: quia initio
dicebat ſpatium ſeæ; in fine verò co-

Senſus eſtQuod docuit ſecun-‏ ..ו

הליכות עולם

(שבכם) כל הלכה שהיא
רופפרת בירך פוק חזי מרק
עמאדבר ונהוג.כן" בן אומר
הירושרתו *
לשל) המנהנ שאמרו
מבטלד הלבה דוקאפ מנהנ
ותיקון אכל מנהג שאין לו
וראיהזלא טעם מנהנ טעות
הוצפ ואינו אלא כמוערק
בשיקול הדעת *

(שלא) כל' המיקל)

וֹב־אר? הלבה במותו בחוצה
ילארץ נבי תרומה.ומעשרות
יבכל דוכתא בנמרא"
לשלב) בלהיכא דאיתמר
תניא בוותיה רפלוני הלכה
יבמוהו *
ושלנ) בל היכא דפליני
יתרי תנאיאלים רחד במשנה

"שהדאשון הירה \ בנעדותז
והשני.היה.בזקנתו וכן אומר

8הכרותורת בפיק הבלאים`

יחנן הת רבי מאיר אומר
יבשם רכיישמאל כלג'רלועין
:בית סאה וכו רבי יוסף בן
החומ אומר \ בשםם ירבי
"ישמעאל בל שלשה רלועין
יבירע כור * וגרפיגָן עלרק

dumD.!
0 docu
הד‎

נתחלת

4

| אם
8
מום

אמגד
ת
enarrar‏

- 0

ו 115
מ
ת
ה6
ל
Dngrtem‏
Woni. tradl‏
Perire 5‏ *
ו

חר

סף ף -

guam didi

ט -

ל-

ף -

Militer c
א‎

ש
וח נ
עארנר!
הורושר?ו
של
מנטר חו
ותקן א
ואהולו
הא וא
נשקייהד
ש
נארץ הו
לארק נר
בנל רוכת
ל.
יחנ'א כווח
כמותו *

ל

אחן הלבך
וֹשהראשןוֹ'
דכרחוחן
ת התס |
ת
קם א
מל כ
כ לו
-

285 השער חהמישי פרק ג

בירושלמי אמר רבי אסי בר -מו dum D. Meirum, dierum ſuorum‏
בון בוא וראה מה בין החל' docuit; ſecundum D. Joſephum‏ סם
וד' ישמעאל לסופו שתחלתו פמש ה הסם ub‏ ו
בית סאה וסופו בירת בור* פי" מה ששנה לר"מ הור בתחלרז .
למיו ולרבי שסף:בסוף ימיו * |
תםוגשלם תהלה לאל
=-שסי" |
זֶה ספרמבואהנפרא liber eſt Introductio‏ 1110
- לרבי שמואלר ad Gemaram, Doctoris Sa-‏
ה:גיר muelis Præfecti l. m. dg‏
(א) ב אא
SSA‏ רהמהבר Ta infitauthor, Gemara dividitur‏
% אמר הנמר4א in partes duas, Misnam -. Misnæ‏
₪ עגיעף פלקפפריאיה לקלשנ, 6 propriè‏ אטף , enarrauohem‏

AAlſolutum 46 perfectum est-.
Eaus Deo * 0

Goemara. Misna eſt quæ vocatur lex
gre tradita: eſtque fundamentum le- חלקים משנה ופ? המשנה‎

Si quam Serwvarnumà. * M., D. +והוא הגמרא המשנה היא‎
noſtro, ad tempora uſque 0640 120= הוחד --₪ א‎ —
Gtorisnoſtri ſancti (is 616 Doct. Fudas. הנקראת תורה על פרק‎
Princeps.) nam illam conſeripfit, יוהיא יסוד התורה שהעתיקו -מוס‎
longa tempora permanerect, ne יממר'ערה עד ומי .רבינן =!פס‎
vioni traderetur 3 legentium animo 4 —
& periret. Atque ipſa enarratio etiam ע 5 והןא רבייהורה‎
in partes duas dividitur: una eſt con- והנשיג) כי בתבה למ ע]‎
ſtitutio ſtabilis altera verò conſtitutio והעמור ימים רבים פן תשכח‎
quam didicerunt ex ore beati M. D. . — -..
noſtri, Moſes verò 40 Omnipotente: יהזה וֹתחלק ו הואע לב‎
ſveunius; ſive plurium verbis וחלקיכם ! האחד וחלברה --מס6‎

tineatur: uriſuo loco explicabo. Si- והשנייהלכה רחויתו‎
militer conſtitutio controverfa atque , „ המקויימת .הי‎
י‎ inſtabilis eſt, quæ non derivatur do- ךהמיקן מת- היא שלמדו מפי‎
Krina ſtabili: ſive unius, ſive plurium

עמר'עה ומשה מפי הגבוררק

הו ג Nn.‏

feratur. Quod ſi arguens‏ סתסה
quis ita regerat, Quare ſcripfſit beatus‏
Doctor noſter ſanctus vYerba quæ‏
conſtitutionemmon continent ? atqui‏
monne præſtaret verba conſtitutionis‏
tantum ſcripſiſſe? reſpondere poteris,‏
priſcorum ſapientumſingulos pro ſe‏
apſo derivaſle quicquid didiciſſent:‏
ſive dictum quod eſſet conſtitutio; 1-‏
dictum quod conſtitutio non eſſet.‏ 6ש
at quum venit Doctor noſter ſanctus,‏
ut nobis iſta ederet, neceſſe habuit con-‏
ſcribere iſta dicta, quæ non eſſent con-‏
סג ſtitutiones: ne facultas eſſet ei, qui‏
illis didicerat, dicendi ,„ Hoc vel illo‏
modo iſtud didici exore hujus vel 1-‏
lius; & ſi diceret?, ipſi reſponderetur,‏
non eſſe conſtitutionem ſtabilem. Ita‏
ערויות dixere Sapientes l. m. Codice‏
Quare memorantur cum dicta unius,‏
tum dicta phurium qud irrita 6 0‏
Vt. ſi procedat quis, 46 dicat- hoc‏
modo didici, reſpondeant ei,‏ סו ו6ש
Ab illo N. didiciſti: quaſi dicas, Atque‏
habetur.‏ תסת illius dictum conſtitutio‏
G. 2. Pars ſecunda 6 duabus parti-‏
bus ad enarrationem Misnæ ſpectans‏
partes 21. quæ ſunt, Ad-‏ מ1 dividitur‏
ditio; Exotica conſtitutio, Expoſitio;‏
Interrogatio; Reſponſio; Difficultas;‏
Solutio; Confutatio; Confirmatio,‏
Impugnatio;‏ ; 800 סקקס Obje ctio ſive‏
Neceſſitas; Exemplum; Placitum;‏
Stilus; Conſueta conſtitutio; Provo-‏
catio ad Eliam; Popularis enarratio;‏
Demonſtratio; 14005 ſive ſeries re-‏
jectanea: & Variatio.‏

6- 3. Additio eſt Misnæ reſiduum,

- בין שתה4ת דברי יחיד בין
שתה4ה דכריי רבים> כמו

שאפרש במקומו * וכמו
כן המחלוקת: הרחויה היא

שלא נעתקה מגמר מקויים
בין שתה4 דבריי יחיד או

דברי רבי" ואם ימעון מוען

למה כתב רבינו הקדושע"ה.

דבריםשאינם הלכה*והלא
מוטב לכתוב דברי הלכודת
תוכל להשיבו כי החכמים
הקרמוניכ6 כל אחר ואחד
העתיק לנפשו מה שלמר
בין דבר שהוא הלכה בין
שאינר הלכה* וכשבא רבינו
הקדוש להעתיק. הוצרך

ילכתוב אותם הרברי"שאינם

הלכה כדי שלא יהא רשו'
למי שלמר מהם לומר כך
וכך למרתימפי פלוני ופלוני
ואכם יאמר ישיבוהחו שאינם
הלכה מקויימת ' וכן אמרו
הז'ל במסכת עדויות למרק

' הזכרו רברי יהיד ב דברי

רביםם לבטלה ! שאם יבצע
אדם ויאמר 2 וכך שמעתי
יאמרו לו מאישפלוני שמעת

=\ כלומר ואינו הלכוה .

=% וההלק חכ' משני

ejusque

. ת
וש que‏

- conſt

43
ו
₪ שום

ת&ש%]!װ :

ם
1עאן
ל
tum, qu
ו
ת
י
1
ה
1
הל
ססל
ſtabin‏ 00
ספד
ו
600ס
+ ף
0 ש?ב}ץ!
י
חוס
ל וז
ה

קו ץ
שק

ש

מוחא
וא ו
שארש |
כן המתלול
של נוחק
נין הא
דנוי ו' |
לה כוג ו
דגריס שא
מ0 לכתו
הוכל להש
הקדמונים.

התק ל

נין דגר ץ
שא הלכה
הקוס לך
לכחוג אוחן
הלכה כף /
. -
וכך למרתיט
וםאו
הלכה
הול כמפלת

הולר רכףי

הם כמץ

ללו וע
2 ו

לת

ג בומנת הגמרגת

ejusque fignum 61 , Traditio antiqua:
quæ ubi occurrit ad calcem Misnæ
eſt conſtitutio ſtabilis
6.4- Exotica conſtitutio dicitur de
quibusvis libris, quos ediderunt anti-
qui l. m. poſt Misnam. Vt Misna D.
Hi æ „& Misna D. Oſchajæ; item Mis-

na D. Elie zeris filii Jacobi, & Cornuco-

D. Iſmaè lis nec non Alphabetum‏ אוק
Doctoris Akibæ, Item lex ſacerdo-‏
tum, quæ dicitur Liber „eſtque ſolus‏
Leviticus; & LEibri, id eſt, Nu-‏ עספומ
meri, & Deuteronomium (puta com-‏
11מום & mentaria imdictos libros)‏
feripta. Signum porrò exoticæ con-‏
ſtitutionis eſt „ Tradunt Magiſtri,‏
Fradit quidam,& Traditio alia. At-‏
que quicquid illorum omnium nom‏
vocatur 1 controverſiam eſt coſtitu-‏
controverſiam‏ ימו ſtabilis; ſed ubi‏ יס
vocatur, in eo ſequuntur conſtitutio-‏
nis de ciſionem-·‏
6-5.. Expoſitio 61 quæ ad Misnæ
calcem occurrit, ad percipiendum ea
quæ ad Misnam pertinent: quum in
ipſam cadit quæſtio, quid ſibi velit
tum ejus expoſitio ſequitur.
6. 6. Interrogatio eſt quæſtio. -ס‎
jusmodi quædam eſt qua cœtus cœ-
tum interrogat, ejusque ſignum 611 ,.
Inter ק1‎ ] quaritur, quadam verò cœ-
tus unum aliquem interrogat, אט‎ cum

ותניא אידך ומה שלא ‏ נחלקו עליו
הלכרק מקויימות \ ומרה שנחלקו
יההלכרק *
יבעקבי המשנה להבין עניני המשנה
הפירוש עליו :

חלקכס \ שלפ". המשנרק
ייתחלק לכ'א חלקים '.ואלו
והן תוספת' י ובריתא' פיהוש'
ישאלה" ותשובה יוקישיא '
ופירוק' ותיובתוא י וםיוע '
ורמיה 'והתקפתה: והצרכהי
וומעשה 'יושמעתא י ומוגיא"
והלכה' ותיקו י זהגהרק !
ווהוראה ייושיטה: יישנוי *
(ם) התוספתאהוא שיור
המשנרה וסימנא ‏ תאנזת '
יובשתבא בעקֶבי המשנה
יהיא הלכה מקויימת"

לר) והברית'כל הספרים
שהעתיקי הקרמוניםם זיכ\
אחר המשנה כמו משנת ר
חייא ומשנרת רבי:אושעיא
ומשנת ר'אליעזר בן יעקב
ומכילתנת רהבי ישמעאלה
ואותיורת ידרבי עקיבות *
יותורת כהנים יהוא ספרנת
והוא ספר ויקֶרצת לברו "
וספרי במדבר . סיני ואלרק
הרברים וכיוצא בהכזוסימן
הבריתאיתנוהבנן ותני חרא
מכל הרברום האלרק היא
עליו הלך \כו יאחר. פסק
(ה) ופירוש הוא הבות
יכשיבא עליו מאי כך "יבא
סוסס

205 | |
dicitur, Quæſiverunt ex ק1‎ ; alia de-
nique unus quidam alterum interro-
Zer cujus ſignum Quæxſivit ex .קו‎

] סוסס‎ conſtitutio מו‎ interroga-

וסימנא. איבעיצת

tione, ſecundum reſponſa obtinet.
- 67 6 ad interro-
gationes iſtas: & ſtabilitur ſecundum
conſtitutionis determinationem.
6. 0. Difficultas continet contro-
verſiam quæ cadit in 64 quæ accepta
ſunt: ססם‎ controverſans controverſa-
pitur de conſtitutione ſtabili. Quod
ſi controverſantur contra plures, id
deſignatur per Excipiunt; ſin contra
unum, Regeſtum eſt ei.

||(0 ושאלה היא בעינת
ממנה שהי4ט שאלת קהלל

להו וממנה שאלת קהל מן
*חיד ' והוצת בעו מינירק
וממנה מיחיד ליחיד והיצת
= בע מיניה 'וההלכה בשאלה
, לפי.*החשובוה י
\ () תשוכברה היא באדה
על השאלו' האלה ותתקיים
לפיפסק ההלכת. \ |
(11: הקושיא היא המחלוק'

6.9. Jolutio eſt difficultatis eno. Hrn הבא על השמוע"‎

datio. & quum de ipſa מסם‎ contro-
verſantur, habetur conſtitutio ſtabilis.
6. Confutatio verò conſtitu-
tionem irritam facit argumento per-
ſpicuo. & conſtitutio obtinet ſecun-
dum vim argumenti ipſius confuta-
i 1. Confirmatio autem eſt, quæ
rocedit ad confirmandum & ſtabili-
endum conſtitutionem, ut ſit conſti-

tutio ſtabilis ac roborata. Hujus ברורד -פ‎

| החולק בהלכ' מקויומתואם
היו החולקים לרבים חסימן
- מתיכי ואם ליחיד איתיביה.
והפירוק הוצת 9„
| הקושיא וכשלא נהלקו היא
הלבה מקויימתי | -
ל\ ותיובתא היא מבטל'

◻

ההלכרק

והלכרז כפי חוזק ראייר] "*4 00 004 וקו₪ num‏

והסיוע היא הבא להוק ההלכה ולקיימה. להיותה

הקכה מקרימרת מוחזקרת וסימנא לימא מסייע לירז. -
(יב) . ורמיה ה לימא מסייע לירק
להקשורת רבר

G. 12. Oppoſitio 06 objectio eſt 8a n⸗
quæ procedit 4 impugnandum id מקוייםם‎
quod ratum eſt, idemque abolendum.
Qujus ſignum eſt, Objiciuut iſtud.

התיובתא +

6.1 Ne-

-

שא 0 י};

|

Ignum, Nert
.). 14. Impn
קו הו.‎
ו‎
את‎ 8
ם וו‎
conluerudo, 4
ום הו.‎
מס ]ו.)
קתו סט

סוסו |

tur.
]6 ד‎
ם0‎
י‎ negoti
. וסו ת.3‎
68 , ף‎ Gem
Clarit, Merrog⸗
[%מסב) ..ו‎
06

סמס |.

ת מסם
eſt,‏ ו

א לדלי, -

(le mosohtiner
iat Cemara in /
ת‎ ude e
ם‎ conll
ת ח‎
פוֹ (\ש%מוֹ)פתוֹ?צ‎
י‎
=
א ה ח0‎
0
י‎ ;
ד‎ &

.-
ממנה ?
לקחל.
להו ומ
חר ו
ג'מנה ,
ג מעיו
לפי הת?
1 ת
ל השא
לפמ
ת הק
הבאעלן
הװרקב\
היו החול
נא
שו
הקשיא ו
ש 0

התיומתא

|

| הכת מ

לד'קשיוח

| דהלכרן

.6.13. Neceſſitas eſt quæ occurrit
ad utramque rem ſtabiliendam. cujus
ſignum, MWeceſſe eſt. 0
Impugnatio ſimilem habet‏ .14 -6י.
difficultati ſignincationem : reſpicit-‏
que Gemaricos Doctores, qui poſte-‏
riores ſunt. Ejus ſignum eſt, Impu-‏

conſuetudo, qualis in illis, Excipiunt,
Regeſtum eſt ei.
6- 15 Exemplum eſt quod conſti-
tutioni ſubjungitur: exemplumque
pꝓro conſtitutione facit, זט‎ conſtabilia-
tur. .
.6.16- Placitum eſt nomen cujusvis
conſtitutionis, quæ occurrit in legis
Moſaicæ negotio; non verdò alia in re.
8.17. Stilus verò eſt loquendi mo-
dus, quo Gemara eleganter res de-
clarat, interrogat, atque reſpondet.
Conſtitutionem conſuetu-‏ ,18י.6.
dine receptam quod attinet; quum‏
Controverſantur in quodam conſtitu-‏
tionis negotio, neceſſe habent dieere,‏
conſtitutum eſt hoc vel illo modo.‏
§. 19. Vbi ad Eliam provocatur
(hic mos obtinet:) In dubio quo dubi-
tat Gemara in quodam conſtitutionis
ne gotio, ut 06 ס6‎ reſpondere neſciat,
maneatque conſtitutio dubia, ſi hoc
מוזגת‎ negotio pecuniario, ad levio-
rem; ſin verdò מ1‎ interdicto, ad .9-
viorem partem inclinant: pecuniam
a. in ancipiti poſitam partes conten-
dentes inter ſe æqualiter dividunt.
Sunt qui dicant, ei qui ג‎ ſocio ſuo exi-
git incumbere probationem: quum
verò licitum & interdictum in du-
ס

289
(יב) וההצרכה היא הבאה
לקיים. שני ענינים. והסימן
צרובזת' |
| עיר) וההתקפת4ת: היא
מענין \ ההקושיצ והיאע'
לאמוראיםיוהם האחרוניט)י
וסימנא מתקיף לה רביפלוני
והלכרה בזו כמו המיתיבי
ואיתיביה * |
(מן) ומעשההוא הבאת.
עלההלכה והמעשהיעשר
עלההלכה ותתקייםם *
(ין) ושמעתתא היא שם
בל הלכה שתבא בענין תורה
ולא בדבראחר*
(יז) וסוגיא היאקריארת
הגמרא על בוריו ושאלותיו
ותשובותיו * . |
(יח) והילכתא בשיחלוקו
בשוכם דבר הלכדה הוצרכו
לומרהילכתא כךוכך '
(ים) \ ותתיקופ בספק
שיסתפק הגמרא בשום רבר
הלבה ואין יורעלהשיב עליו
ותשארההלכה בספק Sx‏
הוא בענין ממון לקולא *ואם
הוא בענין אסור לחומר4ם
והממון המופל" בספק
חולקיכ) אותו בעלי הרינין
bium‏

290

bium hujusmodi venit, 06 ipſo ſtatui
interdictum eſſe.
G. 20. Variatio eſt, quum aliis con-
tradicentibus ſapienti cuidam; hic va-
riat ut ſe ipſum אס‎ iſta contradictione
expediat, ſuaque verba ſtabiliat. Ne-
ceſſe autem eſt, זט‎ qui Misnæ contra-
dicit, argumento perſpicuo verba fua
ſtabiliat. Porrò variationis ſignum
eſt, Ecce cujus eſt ? ותו1 5 ו0600כ1 ת4‎
, ` י
F.a21. Popularis enarratio eſt quæ-‏
vis expoſitio, quæ in Gemara de qua-‏
dam re præceptum non continente‏
occurrit. Hæc dicitur popularis enar-‏
ratio. Nec inde addiſcere teneris,‏
niſi quod in mentem venit. Cæterum‏
ſcias oportet, quodcunque ſtatuerunt‏
Sapientes 1. m. pro conſtitutione in re‏
ad præceptum ſpectante, quam ex‏
ore beati Moſis Doctoris noſtri acce-‏
ptam, ipſe ex Omnipotentis ore acce-‏
perat, hujusmodi eſſe, ut tibi nec ſu-‏
peraddere, neque ex illo minuere li-‏
ceat. Sed quæcunque in paragraphis‏

exponendis dixerunt ſinguli prout -ק1‎

ſis occurreret, opinioneque 104 06-
cernerent, & prout in mentem veni-
הו וסז‎ iſtis expoſitionibus: ea ſibi im-
primunt, ſed reliqui ipſis non inni-
tuntur. הש‎ .
6. 22. Demonſtratio complectitur
hujusmodi ג‎ majoribus accepta, quæ
à Sapientibus innovata in cœtibus &
Academiis fuere: idque in rebus ad

præceptum pertinentibus. Hæc voca-

tur demonſtratio.
- 6.52. Jeries rejectanea eſt 5
Sapientum, 6 quorum mente non cen-

:

מבוא' הגמרא

בשוה ויש אומרים המוצינת
מחכירו עליו הראיה ורבר

\אסור ותתר כשיבגת בספק .

הזה יעמידוהו על האיפור'
; (כ) ושנוי הוא כשיחלוקו
על שוש חכ ו'שנרה כהי
להוציא עצמו מן המחלוקת

ולקייםם ארת דבריו + וצריך
החולק על המשנה. לקייכס
את דבריו בראירה ברוררה

וסימן, השנוי. הא מני. רבי

(כא) והגדהה הו

כל פ" שיבא בגמרא על שום
< = ענון שלא יהיה מצוה זו היא

הגרה ואיןלך ללמוד ממנרק

< אלאמה שיעלה על הדער]'

ויש לך לרערת שבלל מוה

שקיימו חו"ל רהלברה בענין
| מצוהשהיא מפי משה רבינו
\עיה שקכל מפי הגבורה אין

לך להוסיף עליו ולא לגרוע
ממנו י אבל" מרז שפירושו

|| בפסוקיםסכל אחר כפי מרק
< שנזרמן לו ' ומרה. שרארק
< בדעתו' ולפי מרה שיעלרק

על הדערח מן הפירושיםם

האלו לומדים אותם והשאר
און סומכין עליהם
ſetur‏

פלוני היא *

מח -

- ת‎ conſtin

huie 0‏ ת
viletur.‏ וו
ש
cundum 10‏
ה
maram .‏
' ת - ו
arcana ſſt‏ 106
Dlu‏ .24 .6

0 >*.
ול שו -

ח trorerlam,‏
ה

- סטס‎ ſent
- 00 ,0

הה"
ם
ם
ל .
נמונא eſt,‏
הים ה
תת?
ט
ס\ ט\&»"װסק

ו משל -
ת

א לו

0 א .

ת

המש -

%אַ;ס&סט 21
abl‏ 1
> 'װװם*תססש

ח\\\\\\װף& ה4
erunt.‏

ץ

6- מנל (לל

ור והז ג
הות יעמידוהו
(כוושיו

ל שם נו

להוג'א מי
וקים וחו
החולן על הנ
את דכרין כר
ופמן. העניי
פלוני הא י
כאו ו-

1 לג טנאב
| ע שוחח

הרתואיןקך ל

[ אלאמהשיעלה

"ז לה

לש לר

(ה ש;־\בל 7
ממ!ר`אַןך\ :
קנל
שמרמן ל ומ

:מכוא: הגמרא

ſetur conſtitutio: ut quum dicunt Do- (כב). רתורארה - החיצת‎
Stori huic & Doctori illi & . omnibus .
iſtis videtur. Ita ſimilia omnia perti-
nent 40 ſeriem rejectaneam: nec ſe-
cundum iſtorum Doctorum ullum

וֹ י.

השמועות שנתחרשו לחכמ"
< בקהילורת ומררשורת בענין ,
מצוה והיא נקראת הוראוה:

ſtatuitur. Scias autem oportet, Ge- norp& ושימה‎ (2)

maram obſignatam fuiſſe tempore
Kab - אח1‎ & Magiſtri Aſis, atque
hos arcana iſta ſimillaque nos docuiſle.

הכמים שאין הלכה כמותכס
בשיאמרו ר' פלוני ורבי פלוני

כולהו סבירא להו* וכן כ5* סמט Pluribus Miſnicis ab‏ .24 -6

diſſentientibus ſtatuitur ſecundum
plures. Poſt motam in Misna con-
troverſiam, ſi ſequatur ſententia abſo-
luta, ſecundum eam ſtatuitur. 51 poſt
Ahbſolutam ſententiam moveatur con-
troverſia, ſecundum abſolutam non
ſtatuitur. Hæc verba 16 uno eodemque
tractatu intelligenda; ſed de duobus

ita non loquimur.

| 6.25. Vbi in Exoticis controverſia
eſt, & Misna abſolute ponitur; con-

ſtitutio ſequitur abſolutam Misnam.

At ſi in Misna controverſia moveatur,

Exoticis ſententia abſolutè pro-‏ מ1
ponatur ; conſtitutio non ſequitur‏
abſolutam illam in Exoticis ſenten-‏
tiam. Hoc eſt illud quod vulgò dicunt,‏
D. Judas iſtud non docuit, unde‏ 31
תה id habet D. Hija?‏
|.6.26. Vbi abſoluté occurrit Mis-
na, ita cenſet D. Meir; abſolutè addi-
tio, Doctor Nehemias; abſolutè Liber,
D. Judas; abſolutè Libri, Doct. Si-

meon. atque hi omnes Doctorem Aki-
bam ſequuntur, quia ejus diſcipoli

fuerunt. Vbi D. Meir & D. Judas

ſententiam proferunt, conſtitutio ſe-
quitur D. judam; ubi D. Meir & D.
Joſe, conſtitutio eſt ſecundum D. Jo-

ſen; D. Meir & D. Simeon ,Conſtitu-
סם‎ ſecundum ,כ1‎ Simeonem; Doct.

0 2

בה'ג שיטה ואין הלכה כחדר
מהסיויש לך לדעתשהגמרא
נחתם בימי רבינגנת ורב אשי.
והם למדונו הסורות האלרה
וביוצ' בהם' .. הארףן
(כר) מחלוקת התנאים.
יחיד ורבים הלכדה כרבים *
מחלוקת דמתני ואח'כ סתם
הלכה כסתםם סתם ואח'כ
מחלוקת אין הלכה כםתםז!,
וה"מ בחד4 מסכת' אבל".
-בתרתילאאמריי.
(כה, מחלוקת דברית.

וסתם משניהלכ' כסתם משנ'.
מחלוק' במתני'וסתם בברית.

אין הלכ' כסת דברית: וה'ינו
דאמרי" אםם ר' לא שנאה ה.
הייא מנולו' -
, (כן) סתסם מתניתין ר
- מאיר י סתם תוספת4ת רב!
נהמיהי סתם ספרא ר'יהורה.
סתם ספרי ר' שמעון וכלהו
Meir‏ |

292
Meir & D. Eliezer פטוות‎ jacobi conſti-

tutio ſecundum D. Eliezerem f. Jaco-

Bi. Misna D. Eliezeris f. Jacobi pau-

ea; ſed à dubio immunis eſt. Cum oc-
currit, ſunt הנק‎ dicunt, deſignatur D.
Nathan; Alii, Doctor eir. Vbieun-

que D. Simeon f. Gamalielis aliquid

docet in Misnis noſtris, ſtatuitur ſe-
cundum illum: præterquam in ſpon-
ſore, & venatore denique probatione
ſequenti. In omni loco conſtitutio
ſecundum illum præ ſocio ſuo obti-
net. Vbi Ribbi & Doctor Simeon fi-
lius Eleazari ſententiam dicunt, ſta-
tuitur ſecundum Kibbi (id eſt, D. Ju-
dam principem:) Kibi & D. Joſe 6

Judæ, conſtitutio eſt ſecundum Rib-
bi; Ribbi & D. Iſmael 6. Jofis, conſti-

tutio ſecundum KRibbi. Quum v. lo-
quitur nomine patris ſui, ſtatuitur ſe-
cundum patrem. Cum Ribbi & Do-
Ror Simeon f. Camahelis, ſtatuitur
ſecundum D. Simeonem f. Gamalie-

lis. Vbicunque D. Simeon filius Elea-

zari controverſiam docet, ſecundum
ipſum ſtatuitur.
Judas diſſentiunt, ſtatuitur ſecundum
Kibbi; Kibbi & D. Meir, conſtitutio
ſecundumRibbi; D. Eliezer & Joſua,
conſtitutio ſecundum D. Joſuam; D. E-
liezer & Gamaliel, conſtitutio ſecun-
damD. Gamalielem: nec conſtmtutio eſt
ſententia diſeipulorum D. Eliezeris,
exceptis octo conſtitutionibus. Diſſi-
dente familia Schammæià familia Hil-
lelis, conſtitutio ſequitur familiam Hil-
lelis: ſex rebus exceptis, de quibus

ajunt Sapientes, nec ſèscundum hujus,
nec ſecundum illius verba ; alisque

מבוא הגמרא

Sum Ribbi & D.

ציבאדרבי עקיבא שתלמיריו
היו -ר"מ ורי יהוררה הלכרק

-כרי יהוררק * ר'מ ור' יוסי

-הלכה כר"ש: רימיור' אליעזר
-בן יעקב הלבה כרבי אליעזר

בן יעקבי משנרה ר' אליעזר

בן יעקב וֹ'נקי'* יש אומרים

ר' נתןי אחרים ירבי מאיר.

יבל מקוכ ששנרה רשב'ג
|במשנתנו הלכרה כמותו !
-חוץ מערב וצידן וראירק
יאחרונה יבכל מקום הלכרק
כמותו מחברו רבי
-שמעוןבן אלעזר הלכה כר''
רי.ור יוסי בר יהורה הלכה
בר"ר'ורבי ישמעאל" בריסוי
הלכה כר' ובזמן שאמר בשם
יאביו הלכה כאביו. ר' ור'
שמעון בן נמליאל" הלכה
-כרשב'גיכל מקום ששנה ו'
שמעוןבן אלעזר מחלוקרת
-הלכה כמותו* ר'ור' יהורה
הלכה כר'! רבי ור"מ הלבה
-כר'ר'אליעזר ור'יהושע הלכ'
-כר' יהושע יריאליעזר . ור"ג.

ורבי

הלכה כרג * ואין הלכה

-כתלמירי רבי אליעור חוץ
-משמנה הלבות * ב'ש וב'ה

י־הג;כהי־כבי'ח הללחוץמששה
tribus‏

bus, ט‎
Kchummeil
ק. זסס‎
י‎
ſtitutio \
1010 (
י‎
ponkur, ₪
tur 8 Ger
Qum Cer
0180006
bum in cere
ſecundum d
ו
י
Tamad nos‏
ם
\ 1000
ו
Honmmm ſin‏
Nahman, cor‏
י n‏ ם
)מנמחלבאו.וֹצן
ו
װ\א טס\\ך\ס\
0 1
Doſteriores ſa‏
י 0
ל !
ול
ס ת

-| ה שמונע

הו .ו'מו
כר חוח .
הלה כרכ! !
חלכה כרשי
ו

י

כ'קקנ נ

הו ך אז"

ל קם ע
כמשתנו ה
חוץ מעוג \
אחרונה נכ
מתו מתנ
לולו
לונ"

הלכתכו' נו

ה4 ג הלכה (

שו כן נם
ו'כ
שוו ל

לולר
כ השניה.
6 ח כ"

רני

ד'לכת' .
שם להל

ſtitutio Moſis & monte וגתו4‎ Præ-

addiſcitur, quum ipſa conſtitutio ap-

Quum Gemarici Rabus & Samuel
diſſentiunt, ſtatuitur ſecundum Ra-

"56 27. Doctores Miſniciſunt qui Miſ-
nam ad nos derivarunt: atque de eo-

ruda, ovis, & venis jugularibus. Po-
ſteriores qui Gemaram concinnarunt, הגמרא הם רב אשי . ורבינא‎

aMagiſtro ſuo מסם‎ diſſentit.

מבוגם. הגמרגת,

: 293
tribus, ubi conſtitutio familiam שאמרו הכמיטלא כרברי זה‎

itur, Qu erba di 2„ לפם ההר‎
Vnde? Quondam, Revera, eſt con- כרברי ב'ש 'בל מקום שנאם‎

בד'א מאימתי ובומן באמר]
Gemara 165‏ 8 ססת terea nec 6 Miſna,‏
מפי הה )8 ponntur, 160 quum ipſa non apponi-‏
: מרא בזמן שהלכה . סמו מסס tur, & Gemara eruitur‏
בצירה אכל בומן שאינרק
וה ס ceremonialibus interdictis;‏ תו bum‏
ה א pwEP‏ האמוראים ſecundum Samuelem verèò in rebus‏
רב ושמואל" הלכוה כרב forenſibus.‏
|באיסורי וכשמואל בדיני *
(כז) והתנאיםם וםם
מעתיקי המשנה וקוראי

rum ſingulis dicumt, Doct. ſeilicet Miſ-
nicus. Cum lagiſter Haſda & Magi-
ſter Houna diſſentiunt, ſecundum M. — -
Hounam ſtatuitur ; .אותם ףבא ירב חסרא ורב א & שסת‎
Nahman, conſt itutio Rabum ſequi- וחונא הלכה כרב הונאי רב‎
tur in ceremonialibus interdictis; 6' שיו י = י₪ ששש‎
M. Nahmanem מז‎ juribus forenſibus וורבנחמן הלכה כרב באיס‎
Vbique ſtatuitur ſecundum diſcipu- DPD דכרב נחמן ברינייובכל‎
הלבה כתלמיד במקום הרב '*”50&& 7??”8־־!81”10. : #%}8;” ;?ס*.ש־*”%;‎
erioribus diſſidentibus, וה דו י - =ם., ה מטסתטס8)‎
pPoſteriores ſtatuitur: Magiſtro Ju- '.קמא ןבפראַ,שחךלק, הלב‎
02 & Rabbâ, ſecundum M. Judam כבתראי רב יהורה ורבה‎
ſtatuitur; Rabba &ã M. Joſepho, 6- הלכה כרב יהורה..- רכה-‎
cundum Rabbam, tribus conſtitutio- ורכיוסף הלכה כרבה חוץ‎ *
פטפות‎ exceptis; Magiſtro Aha & ימו' הלכות ' רבאחא ורבינא‎
Rab-Ina, conſtitutio ſequitur -ס‎ , 7 | ☛
Inam: præterquam in tribus, carne הלכהכרבינא חוץ מג'אומצ‎
ביעי ומזריקי ובתראי שחברו‎
ſunt Magiſter Aſe & Rab-Ina cum
cœtu ſuo: quorum diebus obſignata
eſt Gemara. Secundum Marum fli-
um M. Aſes conſtitutio obtinet, quum

ו 2

וסיעתם * ובימיהם נחתכם
הנמרא מרבר רבאשי הלכה
במותו בזמן שאין מחלוקרת
-לרבו.י ” ,
Vbi-‏ .28 .6

הלכה למשה מסיני ואין

בצידה מפי גמרא הלכחה

/

הגנמרצת : 294

6. 28. Vbicunque eſt, Dictum fu-

ir; At ecce legimus; Legunt Kob⸗-
jiciunt iſtud; At ecce traditionem:
opponitur aliquid, & ad objiciendum
ſpectant. Et ubicunque dicitur, Con-
futatio D. N. eſt confutatio, ſecundum
eum non ſtatuitur. .
6. 29. Et Confutatio eſt infractio:
נו‎ quum Sapiens alterius verba infrin-
git. Vbicunque autem eſt, Redun-
dat, aut Non redundat; hic eſt ſen-
ſus, ſupervacaneum eſſe, aut non eſſe
hunc verſum. מז‎ nulla controverſia,
quæ ad opus non obligat, ſed in ſola
opinione conſiſtit; decernimus con-
ſtitutionem ſecundum hunc vel illum.
Abſolutum סם‎ perfestum eſt opur: lau-

detur Deus 000701 mundi.

Vum uniulſcujuſque operis per-

/ fectio conſiſtat in perfectione

ſubjecti ſui, prout ססם‎ excellit
& perplacet;, ſubjecti autem perfectio
in magnitudine utilitatis quæ אס‎ ipſo
percipitur, prout exaltatur & effertur;
utilitatis autem quantitatem nobis in-
dicet dignitas gradus iſtius rei quæſi-
tæ, quæ inde provenit: conſiſtit hu-
jus libri(qui dicitur Itinera æterna, nec
abſconditus eſt ab oculis intelligenti-
um, ſcilicet dexterrimorum, non verò
ſiniſtimorum) magna utilitas in intro-
ductione ad ſapientiam Talmudis, ut
perveniatur ad id quod intenditur in
mutua ejus collatione. Adeo ut ſit
ſtimuli inſtar & virgæ inſtirutionis,
quæ dirigat diſcipulos per liras rectæ
contemplationis, deducat per vi-
am rectam, ipſis comparet opinandi

præſtantiam, 6 denique eoſdem eri-

איתמר * וה4ת תנן * תנן

ורמינהי התניא קוש ' היא

ולפרוכי קאתיי וכל היכנת

דאיתמר תיובתא דר' פלוני

היובתא אין הלכה כמותו!
(כם) ותיובתא שבירה
היאכמו הכםששובר דבריו
וכל היכא דאיכא מפנה אן
לא מפנה רייל פנוי הוא פסוק
זה או לא בל מחלוקת שלא
חייב המחלוקתבמעשהאלא

\ < בדער לבר. ל4ת. נגזור כן
\*"הלכה כפלוני *..

הכז ונשלםט תהלה לאל=
בורא עולכם *
להיורת שלמותת —
* - מלאכ' בשלנ'

נושאה יתעלה ויתרצהוהיה

שלמורת הנושא '. ברבורת .
התועלרת המקובל" ממנו
ירום וינשאיושיעור התועלת
לנו יודיע ' ערךמדרגרת
המבוקש אשר ממנו ינִיע'
והיה הספר הזרה המכוגרה
הליכות עולם' אינו נעלםם.
מעיני המשכילים חמיימינים .

ולא משמאליםם ' תועלתו
הרבבמבא אלחכמת הגמוי

להגיע ל"מכוונו | במשאו

וכמתנו וכי הואא כמלמר

ושבמ מוסר.יכוין התלמידים

E‏ תלמי העיוןהישר' ירריכם
piat‏ :

) [( כלהיכאדאיכות

זז ; און
י
mullitant,‏
certitudin‏
inconcditan‏
brum com‏
imeligent‏
Prior eſt‏
מ
inſte‏ 018ס
men nneee‏
40
ſyniagma‏
Pronuntiat‏
pretiols‏ פ
המ
ת פתסוֹ]וֹמאַץ
4 קמחס
ףמ&װף&סק
![)]65,\1 , מ14
ס0
ל
א ג ף
ה
4 וֹ`11ח\11?1

ג י.-

ו ת
י
Morun 0‏
0 1]?61']8})
-
i‏ מ 00
ף 5
7 ף
ni‏ ו

ף & ו

ף ו
ם 0
װס#?וֹ? .

איחמר ' |
וומול הו
ולנוני ק
דא'תמר ת
ט י
הא כמו הל
וכלהכו !
לא מפנה ו"
חאו לאכל
ה'ימ המחלו

, נוח לו
1 להעה כ

הם ונשלו
ו"

—

(ושאח תעי
שלוז ה
התועלח ה
רוסועשאוי
ע ודין ,
המל\ל\'ש א
וה'ההנגר |
הלכות ולס
מע'ני המעני
א מעמאלו
"כנמבא א
לג'ן. רימ
למתו ופו
נ}ץנטמוםכך.וּ;
"פיהעון
2

7

gnitione graves, 6 profunditate ſuæ

diſperſa occurrunt in ipfſorum com-

5 מבוא הגמרא
בררךישרה יקנם מוב הסבר' -סוקג0 varia confuſione mente‏ 6 זגוק
יצילם משבושי חטרי הרעת & rum & arrogantium: quipipiunt‏
בעלי יוהרא \ המצפעפוכם 60008 muſitant, quique confuſi‏
והמתגיםמש certitudinem veritatis perſequuntur d'vPD'r:‏

incondita voce. Scito autem hunc [1-
brum complecti partes duas, auream Op * רורדפי אחר שררה‎
הברה* ורע כי הספריהזרה‎

intelligentiam א6‎ ſe effundentes.
Prior eſt conſenſus definitus, perfe- 2DRP כוללשני חלקיםזתם‎
מעליחם מריקים יהראשו‎

Ctaque traditio: quæ ipſi Gemaræ eſt
הסכמהגזורהיוקכלה גמורה‎

collis inſtar 46 ſpeculæ, 40 5טןט6‎ lu-
men incedent omnes contemplationi ותוא לגמרסת ברמות תלל‎
, : ,
וציון * לאורו ילכו כל בעלי‎

dediti. Poſterior eſt pars elegans &
ſyntagma compoſitum ex regulis &
Pronuntiatis: quæ conſtant margari- העיון * והשנית הוא חלק‎
tis pretioſis, quas novè invenerunt & 205 0 ) Pe
ומאמרים . מפנינים יקרים' produxerunt clypeati, ſapientia & co-‏
חרשום והוציאו'בעליתריסין ו
חבמה ורעת עמוסיםימעומק
הכמתם ודקות סברתם. אחר
הקפתכם בגמר>ת והשיבו

ſapientiæ & diſcurſus זט)‎ ſubtilitate:
poſtquam perambulaverant Gema-
ram, ejuſque membra alia cum aliis
comparaverant, & ejusdem fulgura

י\ |. 5
חלקיו עלל חלק ו ſplendere fecerant; noverant etiam‏

ברכיו.-וידעו משפטיו והוקיו ל , .
י ר . -סם jura 46 ſtatuta. Vt Doctor‏ 5ט(6
כרבינו שמשון והר שבלג ſter Samſon, Doctor Simeon 6 Abra-‏

hami, D. Abraham f. Davidis, & ותרא'כד וה'רן וזולתם אש, .ם‎

מאור השכל פניהםם ק' 1 Niſin, aliique: 6 quorum ingenüluce‏
וזה המחבר .הגדיל לעשור] סאת גטף העעסס vultus ſplendebat.‏
לקכ מאמריהםם אשר באן ₪6 compoſuit maximoperè laboravit‏
מפוזרפהנה והנה בפרושיהם illorum dicta colligeret, quæ paſſim‏
וחכוריהם: ושמם בזה הספר -₪
mentariis & ſyntagmatibus: eaque דרושים לכל חפציהכס * ת‎
hoc libro diſpoſuit, quæſita ab omni- וכאשר ראיתו אני הבעלד‎
bus qui 115 delectantur. Cæterum החתו זה הספר- הנותן אמר'‎
poſtquam vidi ס69‎ infra ſcriptus hunc ע;תר ושערתיהפלג'תועלתוי‎
,ןע;ן*ו מררג תו' גםירעתיי כל dicta elegantia ſuppedi-‏ 4 1;#&1\־1151
בעל | ה tat, & expendi excellentiam utilitatis‏
ejus ac eminentiæ ejus altitudinem, — 1 ברסףאמת‎ --

- ] ] [ ]6 cognovi omnes vero de- — rn — 223

ſiderio & laudabili cupiditate præditos הספרישתוקק * אמרתי שם‎
juſtam decernere cauſam hujus deſi חלקרת מחוקק. * ובחפש'‎
, 4 , י‎ derabi-

ל | מבוא הנמרא 296
< אמתחות ההעתכות מדפוסם

derabilis libri; dixi, Ibi eſt סם סק‎ 16-
gislatoris. Cum verò perveſtigarem
fPoculos exemplarium, cum impreſſo-
rum, tum manuſcriptorum; obſer-
vavi ס6‎ confluxiſſe diverfas plurimo-
rum erratorum & variarum confuſio-
num catervas, סט‎ errorum numerus
præ copia iniri non poſſet, quæ omnia
ad falſitatem collinearunt, & labem in
ſancta immiſerunt, præſtantiam deni-
que coronandi libri abjecerunt in ter-
ram. Tum ego licet 4 ſapientia &
ſcientia remotus, gremium meum -אס‎
cuſſi. dixi tempus eſſe pro Deo labo-
randi: legi, iteravi & tertiavi, accura-
16 `וֹכוֹ)מ:)כףכך)‎ dictiones & literas, colli-
mavi ad loquendi modos, & mundavi
ſimilam dictorum è& mediis ſor 85
puteorum turbidorum, alienorum &
peregrinorum; de quibus non cogi-
taverat auctor, nec quiſquam ſcientia
præditus loqueretur. Samma ver-
borum eſt, Quandoquidem multi in
hoc libro diſcurſus erant abditi, occlu-
ſi, deſtructi, & corrupti, abſque ulla
forma ſcientia & cognitione, labora-
vi, inveni, ac tandem coronam priſti-
את‎ conditioni reſtitni. Quia verò
hoc ſyntagma æſtimabitur veluti co-
lumna, omne id fſuſtentans, quocun-

que ex fundamentis & præmiſſis opus

eſt Gemaræ, 86 hujus materia inveſti-
gatur ab omni curioſo; viſum fuit, ו1‎
conjungere introductionem ad Ge-
maram, Præfecti Doctoris Samuelis.
Hac dixit ſuorum minimus Iudas filius
Domini mei, ſap. magnique Doëtoris Jo-
ſephi Fflü Bolati 1 ,!ן?װש[/'ן}י'!.‎ Mi-
714 regni Navarreni 6
oriundur.

ומכתיבת ור ראיתי נאספוי

אליהםהמונים המוני" מכמה
מעיורת ושבושים משיניםם ו
מספרם מרב לאיחקרי כלם

כזונו לשקר * מום בקדשים
הטילוי וגאון עסרת הספר

לארץ הפילויואניעם היותי

נעור מחכמה ומדעת חצני
נערתי ' עת לעשורת ליי
אמרתי י קרירתי ‏ ושנירקי

ושלשתיי ורקדקתי התיבות

והאותיות * וכוונתי הסיגיות!
ובררתי סולת. המאמריכס *
מתוך פסולת בורות שבושים
זרים ונכרים ' ל4ת שערכם

המחבר* וְלא איש בֶדער]

היות רוב דרושיזרה הספר
בלואים וסגורים נהרסים
ונשחתים באין תמונה* ולא
דעת ולא תבונה ו יגעתי
ומצאתי : והחזרתי עמררק
ליושנה * ובעבור שיהיה זה
החבור אמור כעמור סומך
כל מה שצריך אליו מהצעות
והנחות לגמרא ויהיה ענינו
נדרש לכל שואל ו ראיתי
לחכר אליו מבא הגמראתל

נאם הצעיר יחורורה בן
לארוני הה'ר יוסף בןבולאט

ז'ל ספרדימעיר אישטילייא

אשר ממלכור]
נאב'רה!.

לנגיד רבי שמואל *.

, \.1
/

0

)װןחקשנ

אַמהחות ה
ומנתיכת
אל'הםהמ\,
מספום מר
מ ישרך
%:פילו
נמור מתכג
נערתי ' ע
אמרתי ' ק
ושלשתיי וֹר
והאותיותי
וגרות' סל
מתוך פסולת
זרים. ונכרי
המתנר * \
לנר ' כ
היות רוג דו
נלאים )9
ו קחתים מ
דם לא |
ומלאתי \ ן
; ח' ו
התגור אמון
למךשצרין
\הנחות לן
נדרץ לכל
לר אר\

ך ו' ש

א (
ג

ב?פתח רגמרא

);[31\/113; RICA,

Cujus Autor

. ELIAKIM PANZI RHODIGINIS
Tah one Latina „.½ Notis illuſtrata

CunTOFHORO HENRICO
RITMEIERO.

HANOVI1,
7% Typographia Orientali, Sumtibur Auctorir.

Imprimebat Johannes Jacobus Beauſang, Typographus.
Anno 112 1

ום '
/ .
%וֹ?'נ:!;*;וּ/־/'וֹ%?
. 7
( 1
4 ו
600 ול
P‏ י

0 של א‎ V
HERMANNUS von der Hardt/

Ling. Orient. in Acad. [ul. Prof.
- 0

Iidni Profeſſoris Hebræi, Apo-

fKolorum ætate inclyti, Simeent, maghi
Gamalielis fili, memorabile recolamus‏ וֹ.י, ל
כלימיגרלתי בן החכמיםם Ai, vopbthegma?‏ ל6
ול מצאתי לגוף טוב משתיקרה Nn‏ האה
המררש הוא העקר אלא המעשה וכל שה-ו
! המרברה דבריםם. מבינת חסנת‎ 6 datum fnit, nou ſolam
ex erudita Hillelis familia naſci, ]2 & ex continuo cum doctis
commercio ſalutarem adipiſci doctrinam, abunde expertus ſam,
nihil prudenti eſſe conſultius Alentio Neque longis diſſertationi-
bus negotia confci, ſed facto ipſo: Quandoquidem vix caveri poſ-
ſit, quinlongi ſermonis ambagihus Wabatur quod reprehenſionem
incurrat. Quod in eruditis ſilentii encomium, & operis debiti,
ſolerti ardentique ſtudio confecti, elogium, non 44 virtutis dun-
taxat exercitium quotidianum referre fas erit, ſed ad omnes

functionis partes. Calleant eruditi artem, quamlibet החו‎
ומסז 2 קע‎

(300,)
quascunque offich ſui partes magnis verborum phale-‏ & ונמו
tis exornandi : Satius, vitâ virtutem exprimere, 86 offcium‏
facere commendatum. Ceterum, uti nefas fuerit omnem‏
orationis apparatum repudiare;, quo ſuum quisque munus, ubi‏
Opus;, exponat 6 commendet : 112. fcrupnlus ſubnaſci poſ-‏
ſet 06 altero eruditorum, ſcxibendi nempe, offcio. Utpote‏
uod unice in orationis ambitu poſitum. Numquid magni‏
Gente olim Hebraica nominis Simeon hic audiendus? 7‏ תו
ſilentio conſultius. Quid ſi nec ratio Simeonis exulet: Præ-‏
ſtare, hæc quæ ſcribuntur, vel exequi opere, vel nobis ſeire, vel‏

absque publica ſeribendi pompa dicere noſßfris, quorum interſit illa

obſervare. Quidſi nec perieulum ſit longe remotum, quod
tangit Simeon: Nihil tam caute dici, quin ſit ,quod Litium in-
currere videatur, aliorumque ſubeat cenſuram, peritorum aut im-
peritorum. Quidni ergo ſilentium tutius < Neque par fuerit-
diſſimnlare, eandem fortunam ſubire ædificantes & ſcriben-
tes. Neutri effugiant judicia intuentium, in quibus æqui cen-
ſo es iniquis numero facile cedant. Huic domus בטעסקט1‎ ,11-
li nimis ampla, iſti tectum diſplicet, נמם‎ baſis infirma, alteri
fotes non congruunt, tertio neſcio quæ ſecretiora conclavia
מסי‎ arrident. Omnes meliores futuri architecti. Par 14-

cies libri- Hic mole abſterretur, illi fcorupuli ſubnaſcuntur ex
סש‎ aubtrackandi jure; alius frontem melioricapillitio vel alieno,
Ornaſſet, alius alia pigmenta illeviſſet. Quidni סקס‎ gratis
ludatur tempus ſeribendo < Quidni, nomotium, ſed filen-
tium, vitæ, animo, corpori, tranquillitati, rei familiari, uxo-⸗-
ri, liberis, opibus, offieio, famæ, omnibus denique ה0סת‎ 15 \
conſultius ac ſalubrius, quàm volvendis voluminibus fatiga:
וע‎ , ſerutandis obſcuris autorum opinionibus torqueri, recen-
(endis alienis diſtrahi, noſtris exponendis ac prodendis mace-
1ובז י‎ , ſicque ſcribendo vires perdere, ac dubiæ fortunæ vel an-
cipiti fato ſe, famam, vel 8 vitam committere. Non prod-
₪0 aliis quæſito ſeribendi ſtudio, ſatius eſſe dixerit cautus,

Aumſbi⸗
008 , del
\';”מבחסקרן!ג‎
108
ו‎
ceat 00
nec ווס‎
ſuum prir.
ומס סת‎
מו סט‎
מ‎ , qui
ו‎
tum notii
ſüm faciam
tuucn מ1‎
lent, ſed in
ים‎
logis gemin
15 0
ים‎
ם‎ non /
ת ו‎
090
1 ,&}שסתך'\‎
Conditione
% ו6ו‎ al

- מוחס .

19 qnin
&[)ח?\וֹסס‎ ]”
66[&1'1\11”*
ל‎
ו‎
שול‎

phale‏ חוזס
60
מוחת6
חוחס

₪900 0 ,

.₪
\ן*מפנש וֹ)#טףש
Giendus? Ml‏
נ.- xulet‏
,1el‏ ] וו
ווד ו
Gum, ,‏
מו 1וו
לת mmart‏
ת א סף
ו
0 6ו
י
, וחום
ם ora‏
% ש
bnafcuntur e‏
toxel lieno,‏
ו

led ſilen⸗‏ שונו

" הו

וו

0

. ת

כ ח
1םוס

| ו

+

quam ſibi multo conatu obeſſe, & vel labores creare ſuper-

fluos, vel pericula adiciſcere minus neceſſaria. Vel enim
apportantur vulgaria & nota, quod tædioſum ſcribere & le-
gere, vel הסם‎ ac peregrina, quod invitum סג‎ periculoſum.
Erunt utique, quibus celebris doctoris Hebræi Sim eonis pla-

ceat conſilium. Sunt tamen, qui, licet iſta non neſciant,

nec omnino improbent, ne rude putetur ſilentium, quietem
ſuam privatam turbant, ſeque ad publice recenſendas res,

non omnino ſuo ſeculo cognitas, animo ſumpto componunt.

Quod intelligant, publici boni amore obligari nonnunquam
vViros, qui, 4ם1‎ ſalute poſthabita, dictis & ſcriptis publicæ
ſaluti conſulant, poſterorumve memoriæ commendent, quo-
rum notitia illis neceflaria vel ſalutaris: Peregrinum 16 miſ-

ſum faciamus forum, in Philologico profecto campo perpe-

tuum המו6 מ116‎ 5 dicam turpe, qui has 105 probe 61
lent, ſed in publicam Chriſtianæ rei ſalutem maxime injurium
atque poſteris damnoſum. Sunt quidem 4 præclaris Philo-
logis gemino hoc ſeculo ingentia parata præſidia, quibus
res orientis antiquas illuſtraverint, easque ſacris Fontibus
aperiendis decenter admoverint. Verum innumera & tan-
tum non potiora Philologiæ ſacræ momenta adhuc recondi-

ta latere non ibit inficias, qui his rebus trackandis 0 ſciutan-

dis juſtum tempus impendit Sint proinde, qui ruptis ſilen-.
tii vinculis, res orientis, Philologo commiſſas, pro fatorum
conditione penitius excuſſas, aliqua ratione illuſtrent, anſam-

que dent 41115 profundius penetrand.. Non magna Philolo-

gorum nomina apud Anglos, Batavos, noſtrosque Germa-
nos, quin 6 Gallos, Italos, ac Hiſpanos, longa oratione hic
comendabimus. Ilorum ſiudium nunc merito extollimus, qui
celebrium illorum virorum veſtigia legere enixe contendunt.
Oportet enim exiſtere ſemper aliquos, qui præeuntium locum

aliquando impleant, & [סץ‎ paria faciant, [סץ‎ pro rerum fa-
tis ulterius progrediantur. Tantum namque abeſt, Philolo-

gis carere poſſit res lacra, ut ſine illis obſcura ac perplexa
ſint maneantque potifſima. Quod 4813 experientia majores
docuit. Quapropter falveant illi, quibus contigit Philologiæ
: Prop 5 5

etiam ſacræ cognoſcere penetralia : Quique 0 progreſſi, ut

vivâ voce % ſeriptis digna Philologiæ momenta tractare poſ-
ſint. Salveat תו‎ his 0/07/. noſter Ritmeierus. Qui מסם‎ ſo-
lum ante plures annos in hac Academia inter alia ſtudia Phi-
lologiæ operam dedit, ſed & in 145 Germaniæ Academiis
has opes locupletavit. Quique non intra Germaniæ limites
ſubſtitit, verum & exteros inclytos Philologos Batavos ſalu-
tavit. Ex quorum frequenu commercio גמנוס‎ 001169116 gau-
det thelaurum, quem futuris Eccleſiæ uſibus jure meritoque
aſſervet. Quidni rumpat in hoc ampliſſimo theatro filen-
tium Vir Clariſſ. editisque primum doctoris Judaici parvis
de difficili Talmudis negotio meletematibus, concinna ver-
ſione Latio donatis, majoribus ſecuturis viam ſternat, inſimul
monſtret, quam viam iniverit, quam operam Eccleſiæ
ſpondeat, quam opem Academiæ promittat, 6 quam eru-
diendæ Studioſorum coronæ aptum paratumque ſe publice
ſiſtat. Applaudant merito boni bonis ſtudiis, 6 Ce eber-

rimi Philologi Conſtantini E'Empereur, quocum autoris צס‎

matre avus, inclytus SCHRADERUS, Eloquentiæ nuper in ha
Academia Profeſſor optime merimus, familiariſſime vixit, felici
amulo, Clar. Ritmeiero, eruditi gratulentur. .

את
חז 00

ת
0 %\'\פ\צ:?
gel‏ ת
ו
gelect‏ 010
4 װף ס!ם\ן!
א \\\ססוֹ[ק
| &}ס]ו]י&']ג;וֹ
ת0ס סךף
ת
7 תו
;ס[פב&ט

ו

ו

-
ה
י0 1006
non *‏ ו
Kudia Dhi-‏ 1
Academiis‏ י

limmites‏ למנו

ו Batavos‏
ת
סתת?
ſllen⸗‏ ה
ק 00
ncinna \6‏
מו tnat,‏
ת ו
ש מו \
0 (\װק 6 1
,8
m אזס‎ en

0 01 in Hac

ne V מו‎ 56110

\1\"'.": 5

\ | 6 4 . 3%% \ 6ל ; &ץ* א‎ \ .4 \ %
0 %\;(% S , S 0 ?%};6;»3%*)»3 DR
S S . 2

? 4 זסט:ל\ 0&\ <.»ו\יוֹ\‎ . 46 K 4 SS
0 ?}% }%&?וֹ%וֹ;;וֹ %וֹ?אָוֹ%וֹ%וּ%*;?‎ 0

CHRISTOPHORI HENRICI RIT MEIERI
Prxfatio 44 Lectorem.

judicia nonnulla, quæ Rabbinorum‏ 17008 א₪
& Talmudis indagatores ſubeunt, attende-
16 & inter ſe conferre velimus; diverſi-
mode illa, & nunc in bonam, nunc in ſini-
ſtram partem ferri, animadvertemus.
Neque enim hodienum deeſſe experi-
mur, qui hoc ſtudiorum genus in univer-‏ "השששצי ים
%ס ſam damnant „ qui illud exploſum & ejectum volunt‏

Chr ſti Eccleſia. Nihil magis certe indignum 6 abſonum

judicant, quam Evangelii luce gaudentes clariſſima tenebri-

. 0005 , frivolis, 40 inanibus judæorum commentis operam

navare: ſordidæ iſtius 66 excæcatæ gentis meletemat bus ac
ſcriptis occupari: quæ nihil ſani, nil מ‎ 11 difficiles & 5
nugas, deliramenta, & putidiffimas fabulas continere credunt.
Præterquam vero quod inexplorate talia proferant; 16
ullo delectu ac ſapientia, cum impetu plerumque & teme-
ritate quadam, res bonas, 48 utilitatem, סטףדמטסטים‎ multi.
plcem maximè aptas, propter admixta aliena, intricata,
falebrofa, ac minus etiarn utilia, prorſus abjiciunt. Quo
סוק‎ contra tot illuſtria, Virorum magnorum 4? Theologo-

rum teſtimonia, 20 exempla nituntur, qui doctifſſimis 40

ſcriptis, permulta אס‎ Antiquitatis Hebraicæ monumentis, ad
uſtrationem, dextram intelligentiam ſolidamque interpre-
catio-

tationem Sacr. Fontium utiliſſima, nabis depoannt. Abe⸗
que illis enim 61וס‎ , multa utusque Teflament. 1 1 qu
harum literarum lumen podulant, obſcuritate inr utn wnan
ſiſſent. Quod מוטוק1‎ plurimis rationibus P ohare⸗ Kro
ductis mille exemplis oſtendere, nufl ngo 10 B an⸗l
ceſſitas, & inſtituti mei ratio, prolixitatem ג‎ S agita et.
Nihilominus id mecum fatebuntur, credo, qui msreum
cc iſtarum ſunt gnari, poſt tantos virorum doctorum in 6 3
cilluſtrandis labores, nihil excogitari poſſe, unde rort oblus
> lucis affulgeat ſacris literis, quam ſi quales quive nei
„lim Eccleliæ Judaicæ mores, ritus atque zura⸗ probond
4 אס‎ Miſchnajoth 6 adjunctis Gemarts. Nam Pa im ger E
4 N. Teſtamento 44 ejusmodi reſpiciunt Serikrares 4 .
Verbis hoc in ססס!‎ utar 6-1 .1 LEmpereurii, אס‎ epiſtola :שף‎

ad B. Avum meum Chriſtoph. Schraderum; qui olim ט ט‎

cæterorumque tunc temporis in Belgio Orenils uiud,
inſtitutioni ac commercio, eximios ſuos מ1‎ hac literatur
bere ו‎ agnovit.
erma ilne rentmnie d ignorantiæ nota negari nequeunt :
גז‎ non minus iniquos hujus negotii xſtimatores, alios uarm
plurimos, moderatius licet paulo ſentientes, reperins י‎
quidem סת‎ omnem fructum, Rabbinica & alnudie in.
ta eruentibus, denegare audent; ſed exiguum, ſed rarum,

vix dignum, quem tanto pretio, tanto labore acquiras. Unde

peſſime rebus ſuis conſulere arbitrantur 605 , 91;1 ?װ%}נץ‎
obſcurum Talmudis opus aggrediuntur ק}ש י‎ Ehereu
tuum, cum jactura temporis pretioſi, cum labore ferme laboti
leo. Etſi vero omnino fatendum lin non rane . unde
ſuſtinendo, tantis difficultatibus ſuperandis 0 64?:1»\11;5 ששמב;‎
etjam nemo ſanus, cuilibet ſacris literis oberam and ein 3
oneris imponet: neutiquam tamen elreinlien 5 uibus præ
rumn curfüusel 1 ahibendus, vel ardor rebeimended, d a. dener.
reliquis ingenio, valetudine, Otio, ceterisqu אם ה-‎

-

Quemadmodum autem iſta

15 huic!
01 ne

| ת‎ exiſt

ו
ו
Rabbinico‏
lud varus‏
לתקוס
ם
}& ,\'&4:1\10
Cum 0‏
conſund‏ 0ז
ſeribet, &n‏
hominum,‏
| 0&1[1& סת
e‏ & ו
מוחס 1
0
lecenſe‏ 16
ג וחוס
ל
won‏ ו
dulam e⸗‏
נס חו
/ אן[)?ת 4
ם) ט
י ג
חןןװשמסס
Ke, zg‏
0 ץ ד
1 \\\ךטם 1
ק ל
י

ג 06
2, 001
המ
pro.‏ ו
1 מו0
ופו ג
Alingyarum‏
kum 18‏
קסחס e‏
flerint‏ סוו
proponatut,‏
in Vet &‏ מו
es ſicti: Ut‏
Kolaquadam‏
huus,‏ 10
Iuminum,‏ +
6 ק.
i‏ סג ו
ו
ו Ai08‏ ,8
ב
ו
סשוֹכת]ט],[ך} })6
ו .%וֹ\?ג\ןסס;
י שף
מ0 ההס
;שאַש&%וֹ:
bol‏ סוחו -
סץ
שששווֹ']װג}:װ

ג ,

dos, Gibrehet
2 ףאַןמ‎ 5
ned ſiu, -

1
1
-
.
ו

- סע‎ reprimere, vel etipere ſuo exemplo voluerunt.

E‏ 306 ל
Et metuen-‏ = .וש1 מסס ſitis, huic negotio neceflariis, gaudere‏
ל . : 7 - 5 . . 0 . d 3 ſt IlIi‏
um 616 סם‎ illi, qui arduum nimis 20 difficile hoc ſtudiorum

genus exiſtimant, deſidia libentius & ſocordia otium conte-

rant, laboremque fugiant. Nam facile, זט‎ 116 ait, difficul-
tatis Patrocinia prætcximus ſegnitic. סע:90‎ multi ג‎ Studio
Rabbinico abhorrent, & alios ſerio dehortantur , ססטף‎ il-
104 varias credunt ם‎ gnere opiniones, פגץסת‎ ſententias &
Scripturæ S. interpretationes, indeq; evemire, ut ejus cultores in
ertores ſæpe prolabantur, Novatores fiant, Judaizantes, Sad-
ducxi, &c. Sed quis quæſo prudens turpem hunc abulum,
cum innocenti 5 præclaro סו‎ ſtudiorum genere in ſe ſpecta-
ס?‎ confundet ; quis peſſimum ejusmodi effectum 0 ad.
ſeribet, & non potius perveræ menti & modo tractandi iſtorum
hominum „ qui circa illud adeo infeliciter verſantur: ][6
non dicam, perperam ſæpe & injurioſe iſtiusmodi imputa-
tiones & crimina impingi ſolere. Nimis vero prolixum fo-
*. omnem judiciorum, circa ſtudium Gemaricum, dil-
ſenſionem, omnes, tot capitum, tot ſenſuum, diverſitates,
hic recenſere atque ponderare. Illorum tamen ratio atqueæ
ſententia adhuc expendi merctur, qui Antiquitatis judaicæ
ſerutatores oleum & Operam perdere exiſtimant; cum nihil
ejus monumentis ſupereſſe credunt excutiendum, poſt ſe-‏ מ1
dulam adeo inquiſitionem, exantlatos labores, & accura-‏
tum ſcrutamen, quod ſummi Viri hucusque ſuſceperunt
Sed neque ſic ſentientes digne hoc negotium æſtimare didi.
cerunt. Quanquam תומס‎ pra ſtitum nobis כ‎ ipſis laborem
grata mente agnocamus, coque quantum fieri poteſt, lu-
bentiſſime utamur; haud tamen ea propter hic pedem fi-
gere, & à ſtudio deſiſtere debemus, ſed pergere ubi illi deſie
runt, & סט‎ inchoarunt ulterius perſequi, noſirarum erit
partium. Exſtimulare enim noſtram diligentiam, haud ve.
Judæorum Magiſtros audire velimus, nemo illorum, al .

cem‏ י

) 306 |)6ף

cem Gemarici ſtadii, quod %%% 5ק1‎ eſt eruditio, decur-

ri poſſe, unquam præſumet: סע7‎ inſuperabili namque 145
סעס‎ ducunt, perceptas penitus & pertractatas habere res
Talmudicas. מ1‎ quibus tamen probe verſandi, tantam
ſuis imponunt neceſſitatem, זט‎ ſine eo indocti & rudes ma-
neant, ac plebejis hominibus haud digniores habeantur,
etiamſi Legem Moſis & Miſchnam exacte calleant. .4ם1‎
num foret ſi quis סאת‎ ad Chriſtianos transferre, eosque

adeo dura lege adſtringere vellet, cum eò tantum 3 me di-

cantur, ut intelligamus, nondum ſummam manum Talmu-
dico operi ede adjectam ,„ & monumenta ejus recondita

prorſus exhauſta atque evacuata. Quid enim de noſtris ſpe-

remus, ſi illos, qui \ teneris מו 6סומט‎ his literis verſantur,
& poſtea ætate provecti penitus 115 ſe immergunt, animum-
hic deſpondere videamus? Quapropter Viri doctiſſimi 6
Philologi eximii fuos aliorumque in hoc genere defectus:
ultro ſateri non dubitant. Longiſſime tamen abſunt ab il.
oum more, qui alio ſupercilio contemnunt 0 deſpiciunt,
euicquid lucubrationum, commentationum, ac laborum,
34 illuſtrandas cx Antiquitate res ſacras, ab aliis congeftum
eſt. Quare ſine dubio -imprudenter non minus quam am-
birioſe pronunciatur; nec Galatinum, , ס‎ Reuchlinum,
mu סז‎ minus Buxtorfium Talmudis eognitionem habuiſſe: &
eundem in modum de aliis ſummis Viris. Maximo potius
cum rei literariæ commodo conjunctum fuiſſe arbitramur,
quedBuxtorfius, Druſius, Coccejus, Seldenus, Lightfootus
aliique celeberrimi Viri, quorum nomina eruditus orbis ve-
neratur, animum ad iſta applicarint. Non merentur ſumma

illa ingenia, eorumque מו‎ nos beneficia, altam ejusmodi de-

ſpectionem. Neque deterrendi ſunt ab improbo conatu,

quotquot eorum æmuli atque imitatores exiſtunt, etſi mul.

tum inferiores ſe tantis Viris non poſſint non agnoſcere.
Igitur, cum tanta judiciorum & ſententiarum 2 de re ſit 0
verſitas,

& 4ז
6 מן 0

& זך
pia tute‏ גנף -

ס6 4
סם 0090
ſcut‏ נת1 .
ver‏ ף 24
Ommia 7‏
lumentmm.‏
Klur‏ גממת
ו ת
illam nahu:‏
ו & ergo‏
ח verum‏ %
0 ת / ו5וֹ]וּ
indiget hac‏
nem hic ven‏
דש
ntem‏ וח
ף ח0ס
geb⸗‏ 10
החו
Omninoeſt 7‏
מ
וו
10 לל
מס מו
א , %"
lleb.‏ \”מ(;}
\ ו

של

"

la-‏ שווס.
habete res:
tantam‏ , וו
mi-‏ 68 א
ת
leant. Inſa.
te, , 6
um ג‎ me di⸗
gum Talmu-
ת‎
? סת‎
ris verſantur,
זת‎ , animum
המ‎ &
ס‎ 8
2lunt b .
) ס06‎
ו‎
י‎ congeſuum
0 "*ש%שבװף‎
Reuchlinum,
m babaiſe .
avimo votlus

Abittarhut,

1
(&!ח%ע,

₪7

ſumm‏ מסי

: 0 &סש&ט'נס נ

ושגםסכ) ססש(

-.

ו
ו

Verfitas, & cum valde inurius foret in veritatem ipfam, quis.

quis in earum unam concedetet, quas brevibus סת‎ 6
placuit & coargucre: merito in ampliſſimo hoc campo,
qua via tuto incedendum, paucis mentem 40 ſententiam me-
am expono. IIlud autem cumprimis exploratum nobis effe
debet, neminem recte & debito cum fructu ſacra hac Philo-

. .בוקס1‎ ſicut nec omnibus aliis artibus פומו קו01/0 סה‎ uti poſſe;

hiſi qui vera pœnitentia & fide Deo reconcihiatus vivat, 6
omnia ad gloriam Dei, & agnitionem J. Chriſti atque emo-
lumentnm Eccleſiæ referre ſtudeat. Hæc enim cura, , 8
prima & ſumma maneat, omnis ſcientia 6 noxia, vana, imo
nulla, fi verbo Dei & Apoſtoli fidem adhibere velimus, quod
illam naturaliter nos inflare & corrumpere teſtatur. Quid
ergo 66 hæc peritia magnopere 16 juvabit, ſi illa ad ſanctum
& verum מסה‎ uti neſcias? Quid 10015 ſenties מ1‎ rebus 14-
oris, ſi in cœcitate אס‎ peccato permanere velis? 500 non
indiget hæc res multa probatione. 11180 magis מ1‎ quæſtio-
nem hic venire poteſt, quousque 14 ſtudia perſequi debeſnt
illi, qui 44 S. Theologiam animum adjecerunt. Non deſunt
Eeam תו‎ rem plurimorum ſalutaria ac ſapientiffima monita &
Conſilia, quæ eligere pro captu ſuo, genio, indole סג‎ 5
quisque debet, vel ג‎ Præceptoribus ſuis, ſpectatæ fidei % dex-
teritatis, petere. Debita enim circumſpectio in hoc negotio
omnino eſt adhibenda. Neque eſſe omnium, huic Oceano ſe
committere, facile apparet. Maxima etiam ingenia, quæ non

vulgarem, fed exquiſitam harum literarum quærunt cogni-

tionem, tota pene in illas ſe abdere coguntur. 4
מום ק‎ cum omnibus S. Theol. Cultoribus injungi haud
Poſſit, ſatis סהסם‎ cum iis agi exiſtimarunt Viri prudentes,
ſi eam Heb. lingvæ notitiam aſſequantur, qua V. Teſtam.
absque Verſione legere ac intelligere cxactè poſſint. Hanc
autem facultatem סה‎ omnibus, qui 55. Literis operam

4P HhHuam addixerunt, jure meritoque requiri, nequaquam eſt

infi‏ ; י

א 5ס3 ) ה0
inficiandum. Agnoverunt ſummam ejius neceſſitatem ex‏
י69 ipſis Pontificiis nonnulli, qui illa deſtitutos, matilos‏
dubitarunt.‏ מסם Theologos appellare‏
probe perſpiciant Studioſi Juvenes, ſacris literis operam‏
dantes, magis magisque fancta hæc lingvarum ſtudia efflo⸗.‏
reſcere ſinunt, & non tam excitari multis, quam laudari‏
eadem hodie fe-‏ מ1 corum meretur induſtria ac zelus, quo‏
Chaldaica 66 Syriaca addan-‏ סשסס 15 runtur. Quodſi ab‏
his velmediocre exercitium accedat, quosdam eti-‏ הז & tur,‏
am Rabbinos, Kimchium, Abarbanelem, Aben Eſram, Mai-‏
monidem, Gerſonidem, Nachuzanidem, aliosque haud difficulter‏
poterunt evolvere. Utmanrv multi hanc ſtudiorum ratio-‏
ſine ulla temporis jactura, ſine 1‏ סנו nem ingrederentur,‏
mento reliquorum ſtudiorum, cum uberrimo Theologicæ‏
eruditionis fructu, conjuncta foret. Si qui vero his non‏
co tenti, neceſſariis requiſitis omnibus infſtructi & parati,‏
ulterips tendant, & Gemaram quoque, vaſtum illud Juris‏
Jugaici corpus, inſpicere 6 pervolutare non recuſent, , 8‏
ſiuctum laborum ſuorum, & emolumentum longe maxi:‏

mum percipere poſſe, certum eſt. Quis enim neget Chri-

ſtianum Theologum operæ pretium facturum, ſi perdiscat
& intelligat ſtylum Talmudicum, dialectum Hebræo- --10ץ5‎
Chaldaicam, fſormulas, Rhetoricam & Dialecticam priſcorum
apud Judæos Magiſtrorum, 5 omnium 6 ſingularum con-
ſtitutionum fundamenta? quibus ſane, cum 44 alia multa,
tum ad Novi Teſtamenti phraſin 66 hiſtoriam haud ſcio an
aliquid magis utile cenſeri queat. Quæ cum ita ſint; du⸗
dum mihi ingens erga iſtas Hiteras enatum eſſe deſiderium=
lubens confiteor. Et in divinis merito beneficiis pono, exo-
ptatam ejus explendi occaſionem, hactenus mihi haud de-

fuiſſe. Non ſolum enim מו‎ patria, aliisque Germaniæ,

ſed & Belgii Academiis, & locis illuſtribus, מ1‎ quibus com-
סרש‎ 1 aliquamdiu licuit, Virorum doctiſſimorum & 6

Quod ipſum, cum

berrimorun
000
ו‎
Theologici
potui, ₪
quam ergo
ceperum [
derunt,
Corum
ץ סוסו‎
ו1‎ 0
1 Mpenn
הד , ו‎
Krati exten
Pereſſe וק‎

Magnutm ת‎

תם , וו
B‏ שסן}ס[]!סץ
, י
1 ₪0
0
שיים 5
י
-
םסת\ח?שטס
monis ae‏
ו
כש©\גצ%`װ)6
ש מ
Verſionem‏
לה

er‏ וו
maxto‏ יס וו
cum‏ , מנל
ה
eſſto⸗‏ ו

landari‏ המגנן

ſe⸗‏ ו

ו
ei,⸗‏ ת סוו
Mii-‏ ת
0 נו
ת
תו ג
1 (
מסם ת סוש
שמ א i‏
;1115\־['!)1[1]1' ו
8 00
longe Wani-‏
peget Chri-‏ 0
n; ſt perdicat‏
לול Hebrxo.‏
ששסס}(]ץ 00
תם שװשעאָװ
ם alia‏ ;
huud ſcio a0‏
. ;
ו 0
00 ,סםסק 60[5
mihi haudce:‏

ו”!?31מ1ז66 0

*) 309 *

Letrimorüm Philologorum opera, conſilis, סה‎ 6
fideliſſima gaudere potui: ſed adhibere quoque doctiores
אס‎ Judæorum Magiſtris. Quamobrem illas horas, quas

Theologicis ac Philoſophicis ſtudiis commode ſubtrahere

potui, huic literaturæ impendere nullus dubitavi. Poſt-

quam ergo, 46 meis in ea profectibus, ſpem quandam con-

ceperunt Patroni & Fautores, id mihi pridem negotii 80
derunt, זט‎ aliquo ſaltem ſpecimine eosdem approbarem.

Qaorum amaniſſi. imis monitis atque conſiliis, סת‎ ulterius

refragari viderer . conſtitueram initio Tractatum quen-
dam Milchnicum in Latinum convertere. Quam vis enim
-ב‎ Viris doctiſſimis ac Excellentiſſimis, Scheringhamio „

L Empereurio, Coccejo „ תק6ד‎ „ Teusdnis „ Uman-
0 Peringero . 12/7672/676!20 80 aliis, quidam eofum illu-

ſirati extent, pl urimos tamen nondum translatos ſu-
pereſſe novimus. Quohiam vero ClI. Dn. Suringhuſßt 24
מ]טט11128‎ hunc laborem ſuſcepit, ut univerſi corporis Miſch-
nici, una cum Maimonidis & Bartenoræ Commentariis,
verſic ionem paret, ejusque editum aliquod ſpecimen mihi
tradidit, ab inſtituto hoc meo deſiſtere malui, quam 11 ar-
duo iſto opere, aliquam Partem ipſi præripere. Itaque wibi
06 alio quodam ס64060010‎ diſpiciendum duxi. Quem erg
in ספר תמת. ישריכם‎ (impreff Venetiis An. 1622. in Fol, 7
reperiebam tractatum perbrevem: 2 inſcriptum ימפתח הגמרא‎
ſeu Clavis Gemarica, inter legendum exercitii cauſa 6
reddidi, & nunc eum in finem emittere volui. Cui quidem
eundem non ineptum fore credidi, cum, quod propter ſer-
monis 20 ſtyli, talmmudicis & philoſophicis terminis referti,
obſcuritatem, tum propter argumenti, quod tractat, dif-
ficultatem, interpretem non modo exercere, ſed & Lecto-
rem de multis ad Gemaram ſpectantibus inſtruere ſatis poſſet.
Verſionem textui Hebraico jungere volui, quo facilius de
0 9;41}”]11*1:2\!8 periti poſſent. Breves etiam ſubjungere pla-

1ס 2 04

) סך‎ ( ane omittit Autor, vel
פהוס‎ , cirea ea præſertim, quæ vel p Omnia autem quæ ab
ב ל מם וו‎ obleure dicit. vocare, juxta veriora
innuit tantum, ve ſub examen & cenſuram Hac vicc ab in tituto
Autore zleruntat, u Theologica princip ſaltem documenti 0
ſive Plulofophica ם‎ Contentus ero kc kia valde סמס קנר‎
meo fuit alenam i enim vertendi leni⸗ ac hingvæ peritiam,
ת‎ . Hujus ſermonis alicujus - mam
exhibuiſſe. ibuunt, quod ſern ri poſle norunt.
0 כנם. מוט)וטו‎ quiri & מסם & . ] - 1 מו מסס‎
ו‎ moptime cxihde acquiri ל‎ 400 neglexi, ,
omnium optime 10. 16 continuo inſtituere hau ſed& Græca, vel
ob caun n dn ſdninta in latinum ſernonem⸗ transterenda ſumſi.
106 , 1: 1 ־1:(1”0 ו 5 ` סן‎
modo Ra : 1 , aliaque מ1‎ 7 dixi , טמ‎
Latina, Entem eum in änem aüi ilis omnibus futu
Hunc tamen ue inſuper haud Eie u dedui, däâque delectan-
duco; ncen ucin huie literaturæ ſcire non ſolum quæ de
rum ſpero, n jn fructu carere Pore u loco eandem habeant,
Jeque 6 : dæi 5 etiam in
tur. Neque + ſentiunt Judæi, ere: verum מס‎
Gemara ſua ipſmer ſcriptis לסס‎ cogholcer genere, adjumento
ex mente r n in difficili ספ1‎ ſtudio
tu habere:
prom

ibus namque ſine
t. In omnibus namd ו‎
% חט)סל ז‎ . dus: ad u
quodam & nmns wiie potiſſimum eſt ſpectandus: 2
dubio . quæ trac

4 m non multum
ססותק,‎ lingvarum non ת‎
ferenda Sola cognitio nimur ; niſi מ1‎ exe-
cuncta ſunt 8 e יא‎ Verum fnem rede dignos inde capiamus.
oderit, גות‎ 204 46 fructe hæ quoque
roderit , im commoda . bemus, ?ט‎ hæ quo
eſi ſacra Prrlatim optare quam maxime debem
ס ץ
Quapropte

cultores

. carum
; זט‎ omnes ea
. provenlant, berrimos
remento = 105ת11זסקוו 0 6ק‎
literæ majore Enbenn ſucceſſu in iis . Arinmaue
cäcinmo ad propagationem gloriæ
. י‎ us 6 , י‎
ססתו‎ fruct

icæ veritatis atque
am intelligentiam, & nntam.
ל ה‎

. (ךןח הםפאַ?

0
ו
את quando‏
queſ.‏ ח

הה

libri ler‏ זס
e‏ ף ל
}.יןסםן&) 0];1671

(וֹ/־;?/װ/'וֹ#וֹ!/
enin [‏ ויו
[ ל1
ץ/ 0
שןןװשחװכ/וֹ
7 ;8־6!17?[
7 ום
0 4”7”?5%

Auor, v
קו מם‎ a
ה‎
ו‎
ה‎
ו‎ }1}(?}4,”
ל‎
הו‎
תי‎ , non
ה‎
וו סו?‎
| , munc ]0
ההה‎
ו סטףוֹ‎
מנוס)‎ gur de
ndemm ubeant,
נו‎ etiam In
e, acumento
ם‎ Ine
ע‎ ;
: ת‎ in exe⸗
ה‎
ו‎
&סשמאָסט ז‎
ם‎
ע‎ add

בהיותת תמונורת .

4ז מפתח הנמראי

ה היו וא י

י

ו
ג

6.1 פול‎ GEMARICA.

- טמסו סום ו6ו0 40 ח
.|ת tate ſua Salomo,‏
Elia»c„ſm Panzi f.‏ .0 |
m. Rhodiginus. In.
gens dubium mihi occurrit,
quando menti meæ obverſan-
tur 64 quæ ſeripſerunt iſta duo

maagna lumina, ל9.‎ Au-

Joſua Ee-‏ .א & libri Keritut‏ וסו
vita qui compoſuit Halichot‏

lan (quorum qlueida verba

11

3%#%%3»##3%3% * הצעיר בכזר

= 8 השפטים
“ אמר משולל המרע
וו של"מה 5
| לארוני אכי .כמה'ר גאליקיכם
- פנצי מרווונו זלה'תה * ** רוח
הספק על פני יחלוף **יבהיות
תמונורז דברי שני המאורות
:הגהוליכם הגאוניםם לנגר עיני
הלא? המה הרב****רי שמשון
. . בעל

ejurmodi plura ſtricte & verboten‏ & 1120 * יך הצעיר בכור השפליכ\
nius in ver ſione exprimere neque opus fuit, neque etiam licuit. Plane
alins enim eſt genins atque moz ſcribendi Judæorum & Orientalium
gentium, quam noſter qui Occidentis oras incolimns. IIlis Jolenne eſt.
ob naturæ fervorem & affectuum vehementiam ſeylo ſublimiore uti, epi-
theta accumulare, figuratis diétionibus סם‎ phraſeologiis ſermonem ampli-
Ecare 2 9ל‎ nobis [ niſi tautologiæ & hyperbolicæ locutioner eſſe -.
dentur. Unde etiam in Sacris Sriptoribns illud ip ſum ſæpius obſervan-
dum eſſe docent Lutherus, Hacius, aliique. - ` :

55 רוח‎ ( ** Exprimere conatur Aut or vehementiam dubii iſtiur, aH

Stam ex conſideratione autoritatir ac eruditionis horum Jeriptorum, 0
tanquam turbulentiſſemo vento circumaöäötus & buc illuc compulſns 4.
Deſumſit vero hanc phrafin ex Joli Cap. 777 15.

- מטוכס לכנל פונו

1 ****(ר' שמשון בעל נְגר‎ Hi Autore 1ſunt ſati noti, & magno adminiculo

( *** הת‎ reperitur eodem Cap. 17 Jobi v. 16.

ג

illuſtrant mentem illorum 1טף‎

ſedulo operam dant ut attin-

gant aliquid 06 ſcientia Gema.
rica, ſiquidem docent & pla-
nas reddunt vias, ut in ca
recto tram te poſſis incedere,
nihilque ſuperiit tortuoſi vel
perverſi) quare inquam illi,
cum adeo perfecti ſint מ1‎ Ge-
mara, non præmiſerint ma-
jor 5 illuſtrationis ergo, decla-
rationem conſtitution's 66 -ם‎
turæ ejus, per modum Defi-
nitionis, Objecti generalis 0
non quatuor Cauſarum ejus,
unã cum reliquis סס‎ pertinen-
tibus: prout convenit cuili-
bet tradenti aliquam fſcienti-
am

מפתה הנמרא

בעל" ספר. כריתורת -והרב

רבינו ישועה הלוי בעל" ספר

הליכורז עולםם אשר *האירו

ברקימאמריר' עיני המתלמדים.

גם משתדליכם בהשג' רבר
מה מחכמרת הגמרצת באשר
הורו דרכיה ונכם הישורו

נְתיבותוה ללכות בה בדרך

מישור \ אין בהםם ** נפתלל
ועקש מדוע לצ קדמו עםם

שלמתם בה למען יפקחו יותר

ע'ני העורים6 והסכליםם בה
בהודערת \ עניניםם . ומהותה
מררך הגרר ונושאה הכולל
וסבותיה \ הד' ויתר . עניניכס
מתחייביםם לה כאשר יתהייב

.זה בחק כל מחנר בחכמה ‏

מהחכמות

in ſtudio Gemarice.
gendus ſit, Autor ipſe monet ſub

Qua ratione hic tractatus noſter cum illis conjun-

finem hujuns Præfationis. Cæterum

latine reddidit 0. Conſtantinus L'Empereur Lugd. Ba-‏ סליכות. כווס
tav. 1634. Obſervamus autem omiſſum eſſe ab Ipſo integrum Caput 4-‏
Tractatur 177 agenr, ut inſeriptio monſtrat, De allegoriis‏ .

.- 80 alluſionibus. Quem defettum in re gravilzma ac longe utiliſſima

fortalſis operæ precium erit aliquando ſupplere.

P 2 האירו‎ (

* ex Pſal. LXXVII. I5, & 207711 4. Sicuti nam-
6 Judæorum Magiſtri literam Geripturæ 060072 callent, 114 ſæpilſzime
phraſer ejus adbibere & ilas applicare ſolent. Nobis ſufficiet potiores,

Juas Autor hic inſpergit, indiculſe.

Hie finita 01 parentheſit ſatis longa. Quas u ſurpare‏ ** ( נפתרל ועקש
Scrip koribur, ita in cau ſa credimuer‏ מ ſicuti non infrequen- eſi hujus gener‏
poriſimum eſſe ila quæ ſupraſtatim ab init. diximui.‏

וה הלמ ,

!ס'??//ש}%ךוּן ;

In

+ ת |
ת1 cjus‏

plicet hoc ]
deducat hac
ד‎
00ס‎

. ג‎ ute

10tes æc
000
mamifeſtarn

te namque

tes Gemaric
06 וומו‎
ות‎ & !
00
fündamentis
entiam 1
008
0 0 וה‎
ltinam ero
4 חר‎

ת

% חוד‎ veli
לל‎ Nierq,

מהס 1

ש
/ ב אא

" 77

מר מי
י
הל'כות ע
ברקימאמרי
גם משתד
מה מהנמר
הורו. דוכיו
נהכתיה (
מ'שור א
ץ מי
שמם כת.
עע העורים
נחרעת |
מװך הנד
וסמיתיה 1
מתחיכים ה
המס

—,—
um 7 60”['””'‏
ם ת
Br‏ ו1 eteut‏
סוהו
0
וו מו ;

Seclti u.

והו

י ;

. ו
etiam talem vel talem prohibitionem.‏ 6ש \ 2

וו

am 8 ducenti alios campum
cjus ingredi volentes, ut ex.

plicet hoc prælim nariter, &

deducat hac ratione ſcientiam
ſuam à potentia ad actum, in-
ſcribendo ilam chartæ. Ab-
ſit autem ut dicamas iſtos Au-

toces hæc ignoraſſe, hoc enim
contumelioſum ipſis foret 6

manifeſtum opprobrium. Fue-
re namque ſine dubio Auto-
res Gemarici oruati & abun-
de inſtructi omnibus diſcipli-
פות‎ & ſuperſtruxerunt cuncta
accuratiſſimis principiis 6

fundamentis requiſitis 24 ſci-

entiam illam, ne uno quidem
deficiente. Sed fortaſſe ori-
tur סג‎ aliqua cauſa occulta ?
Utinam vero ſcirem qualis
illa ſit, & ג‎ me comprehendi

poſſet. quoniam res mira mi-

hividetur. Eſtne illa Forſitan

cjusdem conditionis cum -2ץ‎ [

tioni-

מפתחת

315
מהחכמוחת ומדריך המעייניםם
בנתיבותי" לבאר כלזה בפתיחת.
דבריו ולהוציצת יריעתו בזה
ן הכה אל הפועל חרורת על
לוחורת המכתבי וחלילה שנא'
היותםם כאולי בלתי יודעיםם
אלה העניניםם בה כי היות זה
מחק הגנור והחסרון בערך.
שלמותםט מה שלא יעלם *
והנה חכמי הנגמראת בלי ספקן

היו מעוטריםם וכלוליםם מכל.

ההכמורת ויניחו דבר דבריהם
על שלמות השרשים והיסודות
הטפליםם בהכמה ההיא O‏
נעדר ער אחר * ואכ באולי
לסכה , מהסיבורת הנעלמורת

מי יתן וארע איזה הוגת ואבאן
ער תכונתרה כז פלוא' היפפ

בעיני י האכ הכז במררגרת

מעמי הורה אשר לצת . נגלוי

אלינו לסבה נזכררת בגמרנת
**בשני מסנהררין ***הלא ה
| | התחלות

אהכ' פנסמות Veneta legebam‏ .ק 76 * ( מהסיבות הנעלמוות |

-

Jed inter reliqua ſphalmata hanc lectionem numerauvi. Eneili,; enim

circa literas initiales hujur vocis talis fuit error.
dum fuiſſe probant ea quæ ſequuntur.
בשני מסנהרר‎ ( ** Quæſtionem movet hoc loco in Gemara R. Jirchak;
= 6כ1 סיוו‎ + O. M. cum Legem promulguret, non ſimul manifeſtuverit

Quem ita corrigen-

rationer eJur ſive cauſas, propter quas hoc vel illud dederit præceptum.

Reſponſio ilidem 60 recurrit,

4 0404

314

tionibus legis, qux non reve-
latæ ſunt nobis ob cauſam cu-

2.. in Sanhedrin? Nequaquam.
Sunt enim elementa & angu-
lares quaſi lapides, illa 11
nent 66 ſtabillunt ipſam Kicn-

- מפתח הגמרא

jus mentio fit in Gemara Cap.

התחלורת \פינורת עליהן נסע
ובהן תקוייםם עצמורת החכמה
האסז נגרע ערבה: אלד. ערך
יהבמרת הגמרא מערך כלל
הזולרת מההכמות אשר. בחן
* יושבות ראשונרה במלכורן

1 tantam fore hominum teme-
ritatem, ut, ſi hoc fieret, non tam ipſas leger, quam earum rationes coram
oculis habituri ſint < eo ipſo autem quo rationem legis reſpiciendam du-
cant, rem vero præceptam negligentius obſervent, eventurum ut tandem
etium contra ipſam legis cauſam agant. Probatio deinde additur & il-
luſtratio ab exemplo Sapientiſſimi Regum alomonis qui in Deut. c. XLVII.
reperiebat jura Regi Iſraelis præſeripta, in quibus erant etiam hæ dua le-
ger, פשורס‎ adjunctam habebant rationem ſeu cauſam prohibitionir. Qua-
ram una eſt hæc, v. סת.1‎ multasduceret uxores, eam ob cauſam ס0 סם‎
ה פוס‎ Dee deflecterent. Altera vero eſt v. 16. ne equorum nimiam
copiam aleret, & quidem propterea סם‎ occaſionem præberet populo-
in 5tgyptum revertendi. Hæc conſiderando Salomonem cogitaſſe, li-
zebit mihi plurer uxores ducere, dummodo invigilem ſedulo & eaveam ne
eor meum à Deo uvertant. 774 queque multos comparare equos quid
nocehit? Ffußieit Ripopulus d petendo rurſur סקק סי1‎ arceatur. Jed
temeritatem Salomonir, qua ſe ſtricte legi conformare recuſavit, hoc effe-
eiſſe, ut transgreſſus praceptum, cauſam eJus pariter non evitarit. Ipſe

enim adhærendo תנש‎ à Deo defecit. 1. Reg. Xl. 2. 3. Et

quorum cauſa Wigyptum adire neceſſe habebant. vide .ז‎ Reg. X.
v. 28. 29. G&. Hinc colligunt quod Deus merito rationer legir nobis re-
velare noluerit, ſed fimpliciter poſtulet obedientium. Verba נמ2 ס]‎
notatu dignal . insanhedr: ſunt סור ריופקק לפכו נוס נ6.כ נמו כס"- .07] 46ל‎

עפקי תורס פסרי סתי עקר?ות. כפנמו -עעוון. ככםל כקס נדו סצולס כתוב ל6 יככס -
פו -כסוס מל סנקס -6כי 6רכס. 69 מור וכתיכ יויסי געת וקְכם סעס כסיו סטו 6
<%פכו ‏ וכתיכ ם ירבס לו סוסוס ופער סנקתה 5גי פלכס 6 סמוב וכתיכ ומכ יורבנם

לעפרום -כסם ר 5

Quoniamuntecedent interrogatio vim negandihabet, majoris‏ **אי*גר הלא הז

- שק‎ ſpicuitutis gratia particula negativu hic inſerenda fuit.
1ש-1 27 * ( יוש' ראשונה במלכות‎

tim. N
ſant in otd
Gemaricam
bus ו‎
bus occurrt
וגקס‎ 0
הלהו‎
% hxe non
illæ, ſed m
poßet⸗ 7
חאו‎ 0
cas סתה‎
סק‎

—
) וש נרל
1
Alfute 7‏
רא מפז -
;7#4/#701 8
tamenex al‏
י
־91399%8 1
2”04?;?”11.'
impoſuitor‏
1
ד1.
7 להֶס ס\ף
er, 0‏
/ 7%”&68”

ד
7

2 2 0

אוחלת \
האם נר '
הנמ הנמ
חולת מהח
*ושכות רא

—

ו ehominun‏
ום וו
0 סויו
וו
ו 10 קו
1ותו
tetunbe duale-‏
-ו שק
col.‏ ו₪ ו

מאוקות מסם

prabent ל‎

| ל[ וו

e‏ וו ל וה
וו ק
דה 4
ו, ההו
eWitcrit. .‏ וו.
4 .1 קק
פו
]
1 ללק לפניוך \
עכק' תורו לו פנו

\ סו את |,

לל כס דם \

. לדס ת כין .
. 7”)9;#/]#(;!}}483];11

1]1]"#'

-. . מפתח הגמראי

tiam. Num minoris pretii
ſunt in ordine ad doctrinam
Gemaricam quam in omni-
bus reliquis ſcientiis? in qui-

bus occurrunt primo & prin-

Cipali 1600 Definitio deinde
Cauſæ 66 quæ inde ſequuntur:
& hæc תסם‎ foret æque felix סג‎
illæ, ſed minus 06 attingere

Poſſet? E contrario hæc -נמוס‎
net inter omnes 6 præcellit

cas antiquitate, dignitate 6

perfectione; lectus ipſius eſt
ferreus,

אגרר והסבות. וכל המתחיים .

לה והיא לא תצלרת בזר]
.באלו ממה ירה מהן + ונהפוך
.הוא כי. היא עלתה על כולנה
וערשרה * ערש ברולל חוק
** כראי מוצק לעמק' והי4ס
ארוכרה מארץ מררק **

| מם שאין להם סוף כמפורסם

וק אצלד המעייניםם בה *
ולמה

modo loquendi valde exaggerare conatur rei magni-‏ * ( ערש ברזל

wudinem. Quem deſumfit ex Deut. c. III. v. 12. ulbi de Og Rege Baſan,
- 0078 ex numero Gigantum, dicitur: סכס ערסו ערם ברו!‎
בראי מוצק‎ (** Hoc legitur מו‎ Job.c. XXII. v. 19. . מוקיס כר?י תעק‎
Er quamvir multi interpreter hoc reddant tanquam ſpeculum fuſum,
ramen ex aliis lociz apparet, alteram ſignificationem hie adhibendam eſſe,
Jua סדוכ‎ denotat durum, robuſtum, conſolidatum, ut eſt medium centri

gerræ. vid. Job, 6. 2020477717 v.

38. c. XL. v. I 5. J6. 6. XI. v. 15.

Ita guoque ו‎ . Jam. II. v. 8. legimus כי גיקוס- פכקי 5ל ווסת ע\יסם תכ‎
Quod ITremell. ſic reddit: Nam Jehovæ ſunt cardines terræ, quibus

impoſuit orbem habitabilem.

do innuere vult profunditatem Ge

Tabitemn.

Loquitur ergo Autor hoc modo quan-
maræ ingentem סם.‎ pene imper veſti-

6ה autor Jecundum omnes vorporis‏ . ***\ מיםם שאין להבס סוף

Roner, ronſiderat ſtudium Gemaricum, quod extollit guantum poteſt,
magnifice ſentiens de hoc Corpore Doctrinæ Judaicæ, tanquam ות?‎

090 780040 ענ6אוט 770 שר י

Et quando exprimere vult latitudinem

617 , quam amplum illud fit utque vaſtum, alludit ₪ iälud guod dicitur

מיס סש נסס כוף פותו עותרת חוס סחון נלס סוף פסוס : fol.‏ וביוות in‏

ſecundum communem Rabb‏ לקד

maritus in aqua‏ 04ס uxot,‏ הסו

20
ק-ת .

inorum ſententiam conſtitutum ם‎

Periit, wurſur nubere 75]ס‎ , dummode
; ,

9מ 2 *

316

ferreus, & quoad profundita-
tem refert ſpeciem centri ſoli-

diſſimi, longior terra eſt men-
ſura ejus & tanquam Oceanus

qui fine caret, prout comper-
tum habent illi, qui operam

ſuam eidem addixerunt. Qua-
re ergo intermitteret peritus

aliquis componere hujusmodi

præfationem ; Certe enim

fructus dulcidimi ſaporis e-

runt verba ejus Lectoribus,
וו.‎ augebuntur ſcientia via fa-
eili, quando ipſis offertur tra-
ctitus סטף צס‎ diſcent formare
Veram ideam de natura rei in
animo

ולטה אם כן תקצר מהתפרש

ברה הפתיחרה הזאות \ מיר
איזה שיהיה שלם בהי כיבוראי
יהירה פרי רבריו מתוק לחיך
המעייניםםאיוסיפו רעת בררך
נקל כהגלורז אליהס מאמר
אשר ממנו ירעו לצייראמתת
מהות הרבר בנפש השואלז *
הגה כלל עור נשמתי בי תחקור

בעוצם חספק הלו ותשתדלל

בהתרו תצלול כמיםז אדירים

* ותעלה חרם בידה * ובהיות

והרע שבדבריםם מי שהונע
.- 5

—

השוח ſeu Oceanur, ſed taler, ut‏ סין (ה' 7 ( illæ infinitæ‏ 4ק1 ſint‏ ולס

ſemper atque termini earum ab omni latere oculir conſpici queant. 5
enim explicatur 01 in Gemara: ווס סים פסס סוף סיכי דיוי סוור ר'קמו כ מעומד‎
וכףה \,".-וחוה ים‎ & additur ום‎ R. Akibu, guod ille, poſtquam naufragium
Palſur eſſet, interrogatus à R. Gamaliele, quomodo ex impetuofi & ]47
vientir pelagi fluétilbur ſalvur evadere potuerit, tale reſponſum dederit:
ſe arripuiſſe tabulam quandam, & inſurgentibur ac ſe invicem excipi-
entibus fuskibur ſemper ט[‎ ſubmiſiſſe & caput incurvaſſe. Ita norge-
vere debemur, Sapientes dixerunt, irruente hoſtium violentia & adver-
ſtta tum tempeſtate. Quanta ergo ſapientia latet in 07670 illo חיס סים‎
.6'ל)‎ .5 aqua habet finem, licitum eſt: ſin vero, prohibitum.

Verba ipſa huc pertinentia ex Gemara ſunt hac :

דף ס3 ספיכס כודון

צ וכ נל ונל פכס עלו כעכעתו לו רפסו מכפן ספרו קכטיס סס יכוחו רספים ע!

6דס ינעכע לו לוססו סוורתי בפותת מעס כס נדופוס דברו תכחיס םערו סים סיס

פסס סוף טותרת טיס ססין נפס סוף 5סוס פי \ \ , .'
locutio, quæ in proverbium tranſit apud‏ 1106 * ( ותערה הרם ביררא

Rabbinos, occurrit in pnp כבת‎ fol. נס‎

pœnæ juſtæ 40 prome-‏ סוו & mulierem quandam inſuriis onerabat,‏ אוף

Quo in loco narratur de illo:

קו

int‏ סמו2
mobrem 1‏
ſort‏ י
tere dubin‏
ſo‏ 1ת0
40 נם
ſi teſtam m.‏
ה
װן[)ועשפב
סלהז
facian‏ ף
r‏ י
mens mezce‏
eutnin inen‏
ה
מס
::}::}18&003 י
סַ .
הש

ſe 77‏ 2
cum alignan‏
ſe 7 1*8/1”;1'‏
6”*1??114%:1'45
7 ט”””
ex tuex‏ װװוֹ'
%
- 8
7 &ש'ך.;)כ! 2
-
ט ת 7 ,
7 4”1] 6”?
וס װװן 3

ל -

וז נ
נה החוח
איוה הה
חה ר ד
המעינים\י
נל נהגלור
אטו ממנו י
מזות חור
חנה כ" ך
מום תפפק
החו הלל
' ות/לה חר

צ שי

—
talet, it ו‎

18 וו הת
. ששששוּ

װוװן;ש}#שװח&װן
2 סוקו
וו
וו ;
Lauld’‏ ק
adue⸗‏ ו
שו ]
שװן\װ\װץ 0
1 |
G‏ 1 ע נח"
: ג ו
]
ו וק
d pPNV *‏
סןװח#װװיו! 1
ן. 1 וו

שו

ו

animo interrogantis. Qua-
mobrem non deſinam quoad

rere dubium :
annitor ſolvere, immergor
quaſi aquis profundis & nil -ם‎

11 teſtam manu mea auffero.

Quia enim peſſime cum ille
agitur, qui multitudine dubio-
rũ laborat, ut ait Philoſophus:

quid faciam ego quo mede

poſſim huic ægritudini &‏ וע
mens mea conquieſcat? Ecce‏
eum in finem, quamvis alias‏
tenuitatis meæ probe ſim me‏

mor, excitavit me animꝰ meus

& dixit: quid agis ſomnolen-

te & cogitabunde! ſimilis 101

..
0..
ש 0

- 2 2

| ג ה‎ qui viribus 46 ſalvandum

deſti⸗

vixero, fortiſſimum hoc inqui-
quod dum

17
דב הספקורת כמו שיאמר
הפילוסוף מה אעשה לרפואת
מחלתה זאות ותנוח דעתי'
על כן הן היום עם בלתי היות
לי קרב איש ולב עמוק אמנם
העריתני נפשי ותאמר לי*מה
לך נררם ונכוך הרעיון כגבור
לאז יוכל להושיע * צאת נצת
לקרארת השפיטרק וההשערה
מרברמה על רבר זולתו **והזי
זנב לאריות * ואם ל4ת הבנת
לאחריתה אולי תבין ותמצזל
ראשיות לראשיתם ואתה תציג
גכול וגררגם סבות אחת לאחת
על הכמרז הגמרות ותבארכם
על

cum aliquando videret

denunciabat.‏ ססק
twum & excuſationem quæſiverit,‏
כידך aquis extulenet.:‏
הוק6 Quæ Raſchi ita‏
מרה לך נררב)
Jon. c. I. v. 6.‏ 66070707

ſententia‏ ת ** ( והוי זנב לאריורע
וכב. גפריות ו תסי מפס 1פופוס ſub ſin.‏
vero caput vulpium. Explicat Bartenora‏

< רקם (פועניס צקטכיסי מטך‎ Fagius:

ritæ ſe eriperet, ſollicite obſervuabat תו‎ & 0

Praſtat eſſe

enter, quam primum vel Paan inter malos.
גז‎

297

; guod ſemet ipſam ex amentia læderet, credebat
ſe non teneri mulieri ſenſiburs וס‎ Jſaticfacere; &
Tunc R. Abiba dicebat,

64 propter faëtum
Zuod fruſtra talem -וק‎

*& loco margaritarum nil niſi teſtam ex
פור לו ר/ עקיכס 3 בטיס פדיריס וסענית חרם‎
עניפ כילך כפוס‎ +8

.ינעת (פטור ענווך

( * שש ו1‎ nauclerur Jonam in navi dormientem

216 legitur in tract. Aboth c. 4.
d: Eſto cauda leonum, non
: וככ. (זריות לגלוגיס. פפך וח‎
Poſiremum inter ſapi-

708

8 הגמרא‎
deſtituitur! Surge! !
ut recte judicare remque di-
gne æſtimare poſſi; , 0
cauda leonum ! Licet enim
haud penetres ad extremita-
tem usque, fortaſſe perc 85
atque reperies Principium ad
principia illorum, tuque con-
ſtitues terminum & definitio-
nem . nec non cauſas unam
pPoſt aliam in doctrina Gema-
rica, & recte מו‎ libro -אס גז‎
pones. Anne unquam legiſti
rationem methodi quam ob-
ſervant Autores in aliis diſci-
plinis? Sequere eos;, forſitan
Præibis via recta dil'genter
eam inquirentibus, nec ludi-
brio eris talia conando. Neu-
tiquam enim irridendus eſt il-
le, qui ſerio contendit 20 סץ‎
ritatem, המהחס‎ eum minus
aſlequatur. Neque veto quis-
quam exiſtimare debet, me à
peri

מפתח.

על סר על הנכונדה * המימיך
לגָת קרירת אופן הסדור ביתר
החכמות כאשר יניחום מניחהם
מהםס תראדה וגםם והעשוק
ואולי תדרוך דרך ישר לפני
אוש מהמשתדליםם בה ולגת
תהיה לבוז באשרזמות לעשות *
י אין ללעוג מי שיכוין אל

האמרת ואםםז ל4 ישיגהו *
והנה לאת יחשוב ‏ החושב.

בחכמה יש לי בגמר4ה שאלתי

\ עלזה הספק והתעוררתי לחבר

בי באמרת אוכיח עלי הרפתי

מרכם יאמרהו אלי זולתיי
לאור הגמרות אלך חשך ואגע.
- בפינורת ביתו וכפוות מנעליו

וחררין . רחקו. מָני. ער.: כי
כיהס. ערכו הגרול אשנה עלי
*משנת בכורים כך . שנוירת

בש

—

Juit quodammodo Miſehna hoc in‏ 12%71114]&;26?4 * ( משנרה בכוריכם
loco, quando huc accommodari debuit.‏

Cap. I. hæc quæſtio: num ille, qui duas arbores in terra aliena plan-
tatas, non vero terram ſimul emat, tamen obligatur ſit ad offerendum %
primitias & vecitandum ila 2עך‎ Deus jubſit, Deut. 2277 נש1‎ 5S.
Ratio dubitandi deſumitur ex 00 002 dicatur aty 06 fructu terræ
tuæ, adeoque proprietaz terra vel ſoli iſtius reguiratur, ilud vero hoc
- מר‎ caſu manent alteriut. R. Meir putatipſum & offerre & iſta verbe

eei⸗

Ventilatur ibidem in בכוריס‎

Petitin me⸗
Ponendu
1d bleren
תפו‎
0 eſſe
benscnim
ג‎ 4
Ulam ום‎
dorCema
ו‎ a

rmitätes

ו
ח הוש
ו
קם
] חחסן
ש

קו %
ה
ו

2 י
ד

ל
ל ו

7 ”נ”וֹ .

לפיל
ואטיה
התנמות כ
הם חו)ו
ואל הדרן
א מהמטו
ההה לכוובי
ניאן לשו

ואמת א

וה לא
נחכמה יש לי

כ וההפנקו

וה המונ.
כי נאית א
נים אמרו
לור המרגן
נינוח ניהו
דדרין וקו
לדם ערכו ן

< 'מת. נמר

—

-
נרס 0 װ”#ין 0 ,

. -פװ&ץ ו דוו
0

ז 7ז

| וא

ו
:]ש ש / 96%

mea ) 368121104 ad pro-‏ ג ח1 וסקן
dubium, &‏ ססם ponendum‏
ad brevem hunc tractatum‏
præfa ninis loco componen‏
dum, eſſe permotum. Lu‏
bens enim imbec llitatem me-‏
am prius fatebor, quam alms‏
illam mihi objiciat. Splen-‏
dor Gemaræ oculos mihi præ-‏
-אס ſtringit, 6 attingo tantum‏
tremitates domic'lii, 66 manu-‏
bria peſſalorum ejus, aſt pene-‏
tra 1111105 longe remota ſunt‏

- ב‎ me; adeo זט‎ intuitu ſummæ

ejus præſtantiæ mihi applicare

poſſun illud quod legitur in

Biccurim hoc modo: Aridus eſt

fons, deciſa eff arbor, qui logit

nec intelligit. Attamen hanc
materiam elegi, propter [1-
qualem cognitionem meam,
& ingens erga illam deſiderr-
.וש‎ Quoniam igitur notum
eſt in diſciplinis veris ſcien-
tiam alicujus rei acquiri 00-
gnitione cauſarum ejus, prin-
5 * cipio.

יבש רהמעיין ונקצץ \ האילן
קורצנת ואינו מנין ' אך
עלל זרח בחרתי מעוני רעתי
בו ולרב תשוקתי אליו * ולמה
שהתכבאר כח:מות האמיתיות
בי הידיערק ברבר אמנם תגיע
מצר \ הקריערה |בכבורתיו
והתחלותיו והרברים העשויים
יהמתחייביםם לו ער שמהכרה
שיתבאר בכל חכמה מהחכמות
בבקשות השנגתרק גררה ו
ונושאה וסביתיה הד' וידיערת
יכל זרז תתחיים מזשלמורת
בערב מה שלגם יעלם איכבה
א"כ >שוכלל וראית' -החסרון
הגדול הזה בגמרגת אשר הוא
יגמוה מעלל נכוהיםם שומר
מררגרת השלמותת * זעל בן
ילמען אמצצת. מהנוע לנפשי
המשתוקקרת מאר להשגרת
האמרת והסכמתי \ בעניוות
דעתי

Vecitare debere. Quodſivero aqua vel fons unde ſuccum & incremen-
zum traxerat arbor exficcetur, & arida fiat arbor ac maneſcut-
Eve etiam detruneetur, tune de fructihur illir, quos antea ad-
7. *. גאַ,. , : . „ . י אי6 וד4 כ‎
buo והתוק , את‎ offerendas quidem, non vero legendum eſſe

סטעין כקכן הסין עכת ופו קור) ם

Har verba ſumit Autor &‏ יבס

alio ſenſu huc trahit. Nilicet legit uliima illa ordine retrograda &
- עבים מ1‎ mutat in 1. 6 01000 ו קוה? ופוכו מכי:‎

Seili-

30
cipiorum & effectuum inde
dependentium, adeo זט‎ neceſ-
ſaria ſit, in omnibus 85
quas volumus percipere, יא6‎
plicatio Definitionis ejus, Sub-
jecti ססם‎ non quatuor cauſa
rum & hæc notitia ipſis mani-
feſtam perfectionem afferat;
quomodo ferre poſſem defe-
Rum hunc maximum in illa,
quæ omnes gradu eminent ſſi-
mo præcellit Gemarà. Iderco
ut invenirem quietem animæ
meæ, quæ ardet cupiditate in-

veſtigandi veritatem ſolidam

ac indubitatam, conſtitui,
quantum permittet eruditio
mea exigua, & Deus mihi vi-
res concedet, componere bre-
vem hunc tractatum, qui
monſtrat ea quæ prius cogno-
ſcere oportet, quam reliqua
diſcantur.
lum Clavis Gemarica eam טס‎
cauſam, quod libri illi ſapien-
tum ſupra laudatorum mere-
antur nomen Introductionis 4

eam. Aperiunt enim fores ad

intrandum & progrediendum
ad

| מפתח הגמרא
דעתי כיד ר' הפמוכרה > עלי

Inſeripſi vero 1

לחבר זרז המאמר הקצר
בפרסמו הראוי לדערת אותו
ראשוגרה ללמירתו * וקראתי
זה וקמאמר מפתח הגמרצע
וה כי החבוריםס * מהחכמים
הנז' ראוי שיקראו בשם) מבא
אליו כי הכ פותחיםם השער
להכנס ולילך בפנימיותו * אך
זרה המאמר אין רק במדרגת
מפתה ברולל פותחרת מנעל
הפתח ' ולפעמיכם ל4 יחוייב
להכנס בהתרחבורת הפתח
נעשירת הפתיחרק

והירה במו ראשירת לראשיתם
**ואולי תעשת האלהים לנו
יותן לעיף השכלז כח להבין
ולהנצל" משגיארה אמן : | -

ויחלק כללי זה המאמרלששה
פרקים : 4

הפרק צ' בבאור ‏ גדר
הגמרא על* הנכונרת ! |
; 7 . הבו. .

ר/ פאסן ב?\ב!ספ־ר 'כךיתזיוי; וסרי יטועס סלויכעל פס:וֹוֹ%ס&*(מהחכמ”ם הניזכרוֹם
vid. ſup. pag. 2. & conf. Nor. 2‏ ספר הויכות עופס:

6 * סי "" (ואולי יתעשת ה

.

צכ בי "
ההיא באמצעו' רהמפתח *

הר' בכאוף

0

- valt

ז ferren,‏
porte.‏
ſequitur,‏
jam‏ 6ו0
ה
tem princ‏
סמוק
ו
1 סת
0
י
munes ]‏
ſpeſcendu‏
ת0
ת0
-.
ל
Car. V.‏
ום
/ ;[]־!”־נ &
0&?.\7
1

—

de‏ מיא
9.-
ד
ור
" ??/
0
ך-,י&!בז

הת נו ו
לתנ וה
נפמ הו
ואטנה לל
ה המאמר
וה כי התכו
הו רא ש

+ אופום

להכנס לק
וה הטאמי:
חה כרורי
הגתח ' ולפ
להכגם נהו
ום נ ף
הא נם
חח כנו וץ
"אל תעיש
װה!צלמשגן
ללו 0
לקם:
N R
- המרץ‎

א

הגמרא

ad interiora. At vero hic tra-

ctatus valet tantum pro clave

ferrea, relerante clauſuram

portæ. Interdum enim non
ſequitur, quamvis mediante
clave janua aperta ſit, ut ali-

quis introgrediatur. Erit au-

tem principium ad illorum

principia, & ſpero Deum no-

bis propitium futurum & de-
ficienti intellectii vires con.
ceſſurum, quo dextre hæc in-

telligamus, & ab errore im-
munes ſimus. Amen! 7=

4ב - מפתה

< \הב' * בבאור נושאו הכולל
והמיוחד: . ר י
< הג' י בבאור סבותיו :
* הד' * בבאור שםם גמרא
וכחנתו האמתיתת :

הה' ' בספק יקרה (לל.

הסבה הצוריית ביחס חלוקותיה
על פסוק אחר והיתרו 4.
הו' * בענין קושי השגרת

הגמר:ת הרמזיכם וצחיורת מה

עלל זרק + וס

ſpeſcendus autem erit integer hic tractatus in ſex Capita.
Cap. 1. Aget de accurata Gemaræ Definitione.
Cap. 1. De Objecto illius generali & ſpeciali.

Cap. III. De Cauſis.

Cap. IV. De voce Gemara, eusque propria ſignificatione.
Cap. V. De Dubio, quod oritur circa cauſam formalem, ex
applicatione partium ejus ad aliquem verſiculum Scripturæ;

& illius ſolutione.

6 .ת4‎ VI. De difficultate recte intelligendi Gemaram; de al-

luſionibus quibusdam elegantioribus huc facientibus.

CAP.

Apparebit ex leëtione Capitir illius‏ (הר בבאור שם גמרצע

guarti, Autorem non tam agere ibi de voce Gemaræ, quam de etymolo-
gia voci- Talmud. Quæ ergo סול‎ etiam in ſummariir Capitum merito
ponenda fuiſſet. Cæterum quod attinet nomen Gemaræ , non d'ſunt
ex Virir doctir קוק‎ illud 2 Chaldaico נד‎ diſcere & 00006 0
Eignificat, rectiur derivari exiſtimant, quam Buxtorfius fecit in Lex.
Talm. reddens älud Supplementum vel Complementum.

Noe-

6.1
EMARAeſt cientia, docens
C.. יס וה‎ ad aima
hominis, quatenus ſcilicet
recta olſervatione præceptorum,
& ס]‎ 0 peccati pertingat ad feli-
01747672 atéernam. Enim vero
antequam explicetur hæc De-
finitio, & reſolvantur membra
ejus, notamus, quod probe di-
ſtingvere oporteat in explican-
dis eſſentiis rerum, inter Defi-
nitionem & qualemcunque De-
ſ- Friptionem. Et hoc ideo: quo-

niam cavere debet ille qui de-

clarat indolem alicujus ſcien-
tæ, ne ſumat terminos acci-
dentales, qui non ſervant re-

gulam compoſitionis, aptam

ad formandam ideam de re

quæ 1ס‎ in quæſtione, ſibique

perfſvadeat 16 hoc סטסגת‎ 8
eſſentiam explicaſſe Sed
ponat terminos eſſentiales, qui

in Definitione requiruntur,

Puto tales, qui gignunt veram
rei conceptum in mente inter-
rogantis. Quod ipſum pro-

qui aliquo modo‏ 1ו norunt‏ ס
verſati ſunt in arte Logica:‏
quæras: quid eſt homo:?‏ ם v. gr.‏
&

8 5 N pDD

פרל א'
)8(

הגמרצת היאת הכמרה יודעיו .
ממנרז ענייני נפש הארםס מצר
8תיבורת | עשיירת
ורקהתרחק מהעביררק .כרי
להשיג

ה»יזי!י\

ירושרת רההצלחרק
הנצחיר ' ואמנכם) מרםם
התבאר זה הגרר והתכות
חלקיו נאמר כי ראוי שתבאס
הבחינה השכלרז | כבאור

מהויורת \ הדבריםם . בין מה

שיקרא גרר װ:ין מה שיקרא

ירושםם * וזה כי ראוי שישמור

המניח באור מהור חכמה מן
יהחכמורת שלא יִקֶח גבוליםם
מקרייםם בלתי שומריםם הנאי

ההרכבה הנאתה לצייר הדבר .

הנשאל מה הוא בנפש השואל

ויהשוב בוה לבאר מהותה
אבלז יניה. גבוליםס עצמייםם
ישומריכם
שמיחס אליו ר'ל שיצייר אמתת

רזנאי הנדר כפי

מחורת הדבר בנפש השואל""

במלאכרע ההגיון והמשל" לך

עלזה כי אם תשאלל מוק

הואת הארםם ואשיבך כשהוא
שוחק

ו
הא
dum ex rel‏
Ceptum he‏
quo illa‏ ת
qua‏ ו
גונף, ת
ejus,‏ סם
ו
ג 1006
G,‏ ול
nOVI deſmit L‏

ממסמף

ו dicere‏ וום -

/ G. 0

/051(26)1! ת =

quemadmoe
.ותל‎

—

לד
ſpen funr⸗‏
ל ₪
[ ש /0/1'1
0
-
שו 0
־ןװ&װנ '1)11?
י .5 מוח?
7
&ו)ץ 0;#6]!.71#;1
ש”}]}ש 10]0
7.-

המואו

ממנה ע"
אינות (
וההזות
לתשיג. ור
החתת י
הזגאר וה
חלקיו נא
מיו ה
ש קא דר
רשם י וה
המג'ח באור.
התכמות 0

[ קם לת

הה"ככה הוא
לשל מה-
'הכ כזה
.ז- ז
שמם |
י
מחת הק-
וה מא /
במלאכח חו
0 0 ' א

הא וום

& reſpondeam: 04041 77ז‎
ss erectæ ſtaturæ, albus non-
dum ex reſponſione mea con-

in quo illa conſiſtat: וום‎ 0

dicam, quod ſit Animal ratio-

nale, quia hæc eſt vera defini-
5גו(6 סנז‎ , illa autem tantum-
modo deſcriptio. Quapropter
forte aliquis dicet; Ecce def-
נמ?וק‎ Gemarz ס01)‎ , 6
novi detnitionem Legis ſcriptæ,
quoniam ſt explicatio ejus: igi-
tur dicere poſſum quod Gema-
ra ſat 6סו‎ , perfecte ducens exer-
ritatos in 00 4 felicitaté veram;
quemadmodum definit Le-
gem R. Levi Ben Gerſon, in את‎

fat.

\ מפתח הנמרוא פרק א

שוחק נצב הקומרת לבן הנרק
לו הירז לך מתשובתי. זארז

חקוי יבשכלך.רק באספו = =. | ת
חקוי מהותו כשכלך )15 ceptum 00506 eſſentia cjus,‏

שהוצת חי מרבר כי זדה הוגת
גדרו האמתי והראשון הואת
הרושםם לבדי ולזרה אם באולי
יאמר אומר הנרה גדר הגמרא
אדע כאשר אדע גדר התוררה
שבכתב להיותו % אלירה ואם
בן אוכל" לומר כי הגמרצת הוא
נימוס יגִיע רהמתנהגיםם בו
*בשלמורת אלל וההצלחרק
האמיתירת כי זהו גדר התוררק
כפימה שהניח'*רלב'ג בפתיחתו
לפ" התוררה ולהיורת אם כן
הגמרא

Wotanter hoc addit Autor. Suæ gentis prarogativam.,‏ * \ בשלמורך
mediür ad ſalutem æternam, fruſtra jactitanv. Non enim omnem‏ מ2
ſpem futuræ beatitudinir, ſaltem inferiorir gradur, illis denegare au-‏
ל Jectantur: verum ſi quor‏ ש"כ dent Judæi, qui Deum timent‏
תמילו pipib‏ פונס Chriſtianir ſanctioris vitæ ſtudio inſignes norunt, illos‏
probos ethnicos appellare ſolent.‏ .2.6 -
Hic R- Levi Ben Gerſon in magno pretio inter Ju-‏ * ( רלב'ג
habetur, & præſtantiſſimis Seriptura Interpretibus annumerutur‏ 00204

Fuit Maimonidis ex filia Nepos.

PFerunt ipſum in uniuerſam Scri-

pturam S. commentatum eſſe. Quorum tamen non omnia hodie ſuper-
ſunz. Integrumquoque Talmudem explicaſſe, illumque in otum.
ordinem redegiſſe, prout etiam ipſe ſeribit, in 2178 præfatione שווס‎ hoc in

loco adducitur. Verum & סס‎ opus defideratur.

Ullum porro eſſe

Autorem libri üllius 404 inſeribitur“ הפסקות. המס‎ Commentarium

5 8. 2 Zuo-

24
fat. Cmmentarii ſui ח1‎ Legem:
quod 41 enim Gemara eſt ex-
plicatio ejus, competet ipſi 64-
dem definitio. Vel definitio-
nem hanc afferam; Gemara
00 expoſitio Miſchna, declaans
profunditatem ejus ex colleckio-
ne diverſarum ſententiarum:
quam tradit R. Maimenides in
Præfat.ad Miſchneh Torah, quan
ס.‎ ibidem ita ſcribit: ſcopus -א‎
triusq; Gemaræ eſt explicatio ver-
borum Miſchnæ & evolutio pro-
funditatum ejus» 7206 non eorune
quæ in Snedriis conſtituta לל[‎
altemporibus Doctoris noſtri san-
ti usque ad compoſitienem Gema-
4. Sed eſpondemus & dici-

mus, quod nulla ex his duabus
1

definitionibus, quarum men-
tio facta eſt, ſit vera definitio
& regulis conformis, ſed 4
non amplius valere הטף 4סק‎
pro quadam deſeriptione. Ra-
tio סאם‎ eſt, quoniam requiri-

tur ad rectam definitionem,

ut מס6‎ 61 genere 6 differen-

S 55 8n preEO

הגמרצת פ" אלירק יצדק עליו
זדה הגרר בעצמו: או שיהירק
גדרו כך הגמראת . הוא פי
המשנרק ובאור עמקדק מקכוץ
העצורת מתחלפות כמו שהורו
כן צינו הר"מבם ז"ל בפתיחתו
לספר משנרק תוררק באומרו
שם וזיל * וענין שני הגמרות

הוא פי דברי המשניורת ובאור.

-עמוקותיה ורבריםם שנשתמשו
בכל * ב'ר וב"ד מימות רבינו

< הק עד חבור הגמרא * הגרק

נשיבהו ונאמר די אין אחר
מהשני גדריםם שזבר עליו שני
דבריםם גדר אמתי בשמירות
תנאיו רק במררגרז רושכם
אליו * ווחז כי מתנאי הגרר
האמתי שיהיה מורבבם מסוג

= ווהברל" ויהיה בו מההבדלל

ייותר מאחר ושלא יהיו גבולו
משותפיםם ולא מקרייםם . ירק
עצמייםם 'ועל" כן אם הראשון .
באמרך הוא נימום ובו' ‏ לא

| יצדק למה ששםם נימום איגו
ונמצא בפסוק ולא גורע אליו

גדר

quoque ſeripfiſſe in Ariſtotelem-

Nec non magnum opur de Aſtrolo-

Lia. De hiſce poſtremis סוה‎ libris adhuc MöͤCta extant.

uherius 9‏ ועס * (ב"'ו רבר

| ספר תמיכוך‎ in פרסת סופטיס‎ fol. npp pag. 3.
Herm. Witzium in Miſcell. Sacr. pag. 519- ,/)07- 1160

5[7]8613!1'51.,

Leusdenium in Philol. Mixt. ק‎

|‏ את

noſcere cupit, conſulere poteſt 1
Seldenum de Hebræorum

tia K in e⸗
וק נמגון‎
תומוז ת‎
י‎
lgitur סף‎
qua 00
ץ חסת‎
ו‎
ה‎
₪ 6 0
00 סם‎
ה‎
את‎
006 [
0 7
Perimus en
ו‎

Gem‏ ה

—
מר כטין
-ד.
ſer 1‏ ַ ש#.
prt‏ ו."
דור
ו ."
)ב&װ[ »א
Der lign⸗‏
Deinde 7‏
י ;
48
9 ט\\הם
N‏ ל
Megillc-‏
Nendem,‏

\ = המוא '

וה הגדו נו
גווו נן ו
הת ונא
הט'צ'וֹח מתת
כן *נו הימ
לפפר מענת
ל ול' וע
הואפי דגרי ו
ח ל תמ
נחו ונאמר
מהעלי גחיים
וגרם גרר א

| *לו'וח כי,

דו טאזי ועו
נם ת
מיםיוןל ,

ו
] לנה עע

ץ ול

ו וא
/ ”?װו#%*ו&ש / ו

- -

או \ מפתח הגמרא פרק א

tia, & in 64 propter differen-

tiam plus ſit quam in alio: item
ne termini ſint æquivoci, ne-
que accidentales, ſed proprii.
Igitur quod attinet primam,

qua dicitur quod ſit %%ι 50

non valet illa, quoniam vox
ℳ תסם‎ occurrit in Lege,
ignoramus etiã definitionem
ejus & comprehenditur ſub

hoc nomine tanquam ſpecies

ſub genere. Non ergo eſt Ge-
nus quod requiritur מ1‎ Deſini-

tione. Præterea circa ſigniſfi-
catienem ejus eſt dubium, re-

perimus enim primo, quod

diſſentiant ה1‎ explicanda ea
docti Gemariei, In Gittin Cap.
Mittens

< < גרר והוא נכלל בשםם זה כמו
מין תחרת סוגו הנה אין סוג
אשר הוא מתנאי הגדר * עור
יש בהוראתו כן הספק וזה
כי אנחנו נמצא ראשונה ש

וֹ'*וֹ?;גבו־וּ(־*קר בביאורו חכמי*הגמרא

בג'יטיןפרק השולח ביון שעשה
לו ע'א נמוסו יצא לחרורקי *
דערת האחד היאז שריל ה
החות' וסימן העכדות שתולין
על צוארו. ודערק האהר |היא
שרל זמן שקובע לו כמכואר
'שיםי ** ויסבול" פ" שניהכם
ילפי דעתנו מה שאמרו במגלה
ימררכי מוכתר בנימוסו הוה *

עוד יראה שירל מנהג .מאמרי

ז"ל

Acitur ibidem de ſervis, quod non licitum fuerit:‏ * ( הבמת' בג'טין
illos vendere ethnicis, ſeu extra terram ſanétam, ſed, ſi hoc‏ הממס |
ית"ר \ס עליו מן טכוכרי כיון סעפס נו Ffat, ſervum iſtum eſſe liberum:‏
יככרי כיעוסו י3 פקורות נ'רי*\יח־כי;*װסלר)טר ירבסוכס בר יסודס כפקו סול רבססת ומ - |
Quando ergo 0 dicitur, ſervum Judaicum, ſi extraneus ipfi det dw'‏
סקס e. vsον, exire liberum: Quaſtio oritur quid intelligatur per‏ .-
9 ת Pto Hanc vocem explicat Kaſchi‏ ח? R. Juda dicit quod‏
פותס וסייון פת וגין עכ בופרו: 6][ verbixr, quæ Autor 06 loco afert, quod ſeilicet‏
וע סיס 65 פרעת יך Deinde etiam quod alter K. 07016 ,. hoc modo exponit:‏
vel ilo tempore ſolvam totus tuus‏ ססם Niſi‏ לוטן פלוכי יסס סע \ך:

erit.

Quomodo utramque ſignifcationem 9‏ * ( ויסבול פ" שניהם
hic locum habere, äb Autore dici polſt, non video; etiamſi in‏ =לש -
Megillah 744 de Mardochao ibi in Gemara dicuntur diligenter ex-‏

pendam. Reperio enim tuntum quod Mardochao varia ק‎
Ss 3 ב‎ venian-

110 0071

מפתח הגמרא פרק א ₪6

, לל ;/ (ס 2'
סקנד Mittens 800 , Quoaſt‏

ethnicus legem ſuam, exit liber:

Unus intelligit סק‎ ſigillum
& ſignuz ſervitutis quod collo
5ם‎ appendebatur; alter vero
putat ſignificare tempus, quod
illi præfixum crat, ut explica-
tur ibidem. Admittit autem
ambas has ſignificationes, ut
mihi videtur, quod 016 נם‎ in
Megillah: Mardocheæus cincétus
fuit lege ſua. Porro videmus
quod denotet etiam conſeutu-
dinem, juxta illud verbũ vulgo
quod dici ſolet. 7 ingrederis
urbem quandam, incede ſecundiu
יא1‎ 0. UIIterius quoquere-
perimus in סעט:!‎ quodam Col-
lectan. ſententiarum philoſo-
phica-

דל בר * עלר] בקרתא הלך
בנימוסה - ועוד מצאנו בספר
אחד מלקוטי חכמות הפלוסופ"
וז'ל הערבייכם קורין נימוס אל

| המלאך המוריד הנבואה בשפע:
ואיך תניחהו בגרר מה אכם

ל4 התבאר עליו היותו גבול
מונח בהסכמרה אצלל הכלל

רק הוא6 משותף * ועור כי

באומרו יגיע וכו' אין זה שום
הברל מיחר ממה שנכנס תחת

סוגו רק זכר הסבה התכלתיייי

ועוד כי כוונרת הנימוס היצת
לבר להרחיק המגונדה ולקרב

\ הנאה בפעולו' האנושיורת כמו
< שבאר בעלד ** ספר העיקרים.
במאמר א' פרק ז * וא'כ לת

יגיע ממנו זרז התכלית שיישיי
האנשיכם

ולרדכי טוכתר בכישוסו venientia nomina tribuantur, & poſtea dicatur,‏
כסיות כחיס וכוסום סס כפסון יון : Quod Raſchi explicat‏

גכנסת hoc proverbium ita efferre ſolent.‏ 4 "* (עלת בקרתא

bp03 כככסת.‎ papʒ

Autor hujus libri 7 R. Joſeph Albo, & valde‏ ** ( סבר העקרים
aſtimatur, 2 accuratè tradit fundamenta Religionis Judaicæ. Di-‏
Tractatus 7 agit 06 fundamentis‏ 4 ו סס. פעקרים ſpeſcitur autem‏
in genere, quot & quænam io fint. II. 06 Exiſtentia Dei, & quæ‏
inde dependent. III. De Lege. IV. 06 præmiis & pœnis. Hoc‏
loco adducitur Cap. J. Tract. I. in quo oſtenditur, quod vox Legis ſit‏

7αααροα & variæ ejur afferuntur ה‎
huc recurrunt; quod Leges ſint vel Naturales, vel Poſitivæ vel Di-

vinck : (סדת ע ספס פניס פס טכעת וקס כטוסית ואם 6לסית‎ De ſingu-
Quarum ſecunda כיתוסית‎ ſ. poſitiva hu-

Tis traduntur definitionerx.

mana 06 loco ₪ Autore noſero affertur.

Conf.

Phicarumn .

וו -

- < שי-
(מתממקיך |

ת סאת

התוופס .|.

)וֹ[ק'\,י) חסת
tur univoce‏

הממס מש .

einde
ס000‎
eſt iflerent
gvod ingre

lem ]0
Legis elt t⸗

סמ" |

Cionibus
PlicatAutor
1007 \
ה‎
Mihes 0

שז מס |.

סף
מז נם
Anto‏ 25 ז
que ]‏ 1
}? ט 6]&
1 אס

הדד

ex‏ ]נזג\\וֹסןן
ף שו
אסמנסוף ה
ף |

ימוסת י ו?
אחר מלקשי
ול העונ'יב
המלאך המור
ואך ת'חת
לא התכאר
מונח בהסכמ
רק הו מי
נאומיו עע
הברל מיחר 0
לו ק ך
ע כי כוני
לנד להרחוק
האה מור
ענאר נר

'ת פמנו ודן

/
7 לוכתר ננו

מסד ſalnt.‏ ;
קרתס לללסת ננ
2 0
2 %
וה \
0 ;
. 4 1486[5 ד
ו וו ,
,

phicarum, hæc בטפסט‎ ! 8

vocant ien Amngelam 2 Aeſert
prophetiam per inflaxu .א‎ Quo-
modo igitur poneremus hunc
terminum in Definitione cum
non explicatum ſit an pona-

tar univoce ſemper: Eft au-
tem omanino aquivocks.

Deinde quando dicitur in
definitione perducens &c. non
eſt differentia ſpecifica ejus id
quod ingreditur genus, ſed
denotat tantum cauſam fina-

lem. Porro etiam intentio

Legis eſt tantum, removere

turpe, & indacere honeſtum, 1

actionibus humanis. prout ex-

plicat Autor libri MkarimIract.

7. Cap. 7. Non ergo obtinetur
דסק‎ eam hic finis זט‎ dirigat -סם‎

mines ad acquirendam felici-

tatem veram. Et hoc ideo

מפתה הגמרא פרק א-.

האנשים להגיע אל ההצלהה
-האמיתית וזה להיוות כי הוא
פסורר ‏ מהככם או חכמיכם
וישתנה לפי דהמקוםם) ולפ'
הזמן ולפי המקבל כמו שבאר
המחבר הנג"ו בפרק הנ'ז וכ
זה ירוחק ממנה שימשך מה'
על יר נביאו והו4ע \ התורות
התמימה והקדושהי ואכ הכ,
באמרך הוגת פ" המשנה וכו.
למ יצדק * למה שעםם היותו
מורכב מסוג והברל" אמנכם
אינם גבולים עצמיים מעמירים
המהורת * כי באמרך \ באור
המשנה הוא ענין מקרי קרה
לו ולא יעמיד מהותו בשיהיה
גמרגנת בזה והוצא במדרגרת
אמרנו באדרכס6 כאשר נשאלל
עליו לרערת מהותו בשר.ל־.רא

quoniam 1114 præſcribitur à ſapiente uno vel pluribus, & im-
mutatur ratione loci, temporis & perſonarum, uti exponi-
tur ab Autore memorato loc cit. Hoc autem longe abeſt ab
illa quæ promonavit ab סו1‎ Deo, per Prophetam. Hæc enim

eſt צס‎ perfecta & ſancta.

Quod attinet alteram Definitionem, qua dicitur quod ſit
Expolitio Miſchnæ & c. neque illa valet. Quanquam enim com-

poſita ſit ex genere & differentia, tamen מסם‎ ſunt termini eſſen-
tiales, qui conſtituunt ipſam eſſentiam.

Quando enim ais:

explicatio Miſchnæ hoc eſt accidentale quid, non vero ponit
eſſentiam Gemaræ, ſed ejusdem generis eſt ac 11114 , quod -ו₪‎

4ופו

mus 46 homine, quando שלנו‎
ritur de eſſentia ejus, illum 6
album, ereétæ ſtaturæ 0. quæ
ſunt denominationes acciden-
tales. Deinde etiam Gemara
eſt Nomen ה1 סט‎ 16 compre-
hendit & Miſcbnam & Barraithä
Xqualiter; ſed juxta ſenſum
hujus definitionis ſequeretur,
quod Miſchna non ſit Gemara.
Neque enim explicatio alicu-
jus rei & res explicata ſunt unũ̃
& ום . סק‎ autem illa non eſt
Gemara, utinam ſcirem 0
ſit, quæꝗ; ejus foret Definitio?
צס‎ ommnibus his liquet, nulla
ex allatis Defrationibus com-
Pe ere Gemaræ, ſed non aliter
de ea dici, quam per modum
Delcriptionis tantum & minus
commode. Fortaſſe autem, ut
crediderim 680 , memorati
riri doctiſſimi, cum illas dede-
runt, 100016 illud tantum per

modum al'cujus deſcriptionis

מפתח הגמרא פַרק N‏

לבן נצב הקומה כי אלו גמולים
מקריים בו * ועוד כי הגמרא
באמרת שם כוללד * המשנה
והברייתא בשוה וכפי מובן זה
הגרר יתהיים שהמשנה . אינה
גמרא י כי אין הבאור על דבר

| והדבר המבואר דכבר אחד.

בעצכו' ואםם איננה גמרא מי
יתן וארע מההיא ואיזה גדרה:
הנהמכל זה יתבאר בלתיתיות
הגרריםם הנז צודקיםם אל ה
הגמרא ואמנםם יונחו אליו על
צר הרושםם לכר ובקושי'
ואפשר לפי מה שנאמינהו כי
ההכמיםם הנז כאשר הניחנכס

|\היה זה מהם רק על צד חרוש'

ובהעברה * כי חלילה שנאמ'
שהם יסבלו כאשר הוא מכואר
בחכמ' ההגיון * ועל כן הגרר
אשר הנהנו הוא יראה לנו
אמתי וצודק בשמיררת תנאיו

ובאורו בקצור הוא הגמרא היא.

חכמה הרצון בזה כי מצר ‏ ה
הקפתו בידיערת | הרבריכם
הנמצאיכם

-.

Cum ſatis nota ſint iſta, non‏ .ק Conf.‏ * ( המשנה והכר;יהא
erentur multis explicari. Barraitha 67 traditio exotica. R. Joſ.‏
סכרן רוסיי) ורן eet‏ כַריועות. סר פדכרי .17 .ק Lev. in Hal. Ol.‏

וסו6 סעס כריית6 סון טמדרפות ס! לכיכו סקדוס -

Chija & R. Oſchaja Baraitoth, Exotica, congeſſere, quæ in Præ-

ceptoris verbis prætermiſſa erant. Hoc a. nomen Exotica, . d.
extra Doctoris noſtri Sancti explicationem.

: .

1ל
װװוֹשס) 6!”46 /

0
4 .& ככס נפטטות .

& perkund
At 010400 ,
tlut 00
וום‎ Ars Le
fnito qvam
068 vera,
conformis. [
cjus pauciz h
Cemara eſt
horum perhe
Ccum ambitu
tur coonition
ſtentium, ſit
liqur ſcientix
Mathematcx,
(a1S, quamm
Aum, זס‎
lnque V0 ſae
- סוד‎
4 1
10))( ,”%ן];‎ 7
tur 1 Mec inr
7 7
2 5#(%4#!;;;;,
;];ן[וֹ?]שוֹ} '90?8 יֶ‎
נצװמש‎ 7

וה

מקריס בו

| שלי שיו

והנרייתא נ
הגדר תחיי
גגאיניא
הדכר ומ
בעצנו' אם
וארע מ
הה מכל וה

< הגדרים הנ

הגמרא ומ
" הים

אלזר ל

Gen
שס לכלו‎

1 נחנ' מ התגיון

אןי הנחנו ה
1 “

n

2

—

4 ח קק ור
נס שוטות

Aſere, goc ,
ושםס)טמס‎ 9

! ש

מפתח הגמרא פרק אה

5 perfun torie. Abſit enim
ut dicamu;, quod illas habpue-

rint סם.‎ talibus, quales præ

ſcribit Ars Logica. Igitur de-
Knit0
videtur vera, juſta & regulis
conformis. Explicatio autem
ejus paucis hæc erit.
Cemara eſt ſcientia
horum verborum eſt, quod,
cum ambitu ſuo complecta-
tur cognitionem rerum ecxi-
ſtentium, ſit ſcientia ſicut re-
liquæ ſcientiæ, apodicticæ %
Mathematicæ, nullatenus ve-
10 ars, quamvis tendat ad effe-
Aum, prout manifeſtum eſt.
Itaque vox ſcientiæ in definitio-

poſita loco gexeris. Quod‏ 6 סת.
.'ל autem additur docens‏

loco differentiæ, ut diſtingua-
tur à Medicina, quippe quæ
ſecrutatur 64 quæ pertinent ad cor-
pus humanum, ut ſeribit Prin-
ceps Avicenna Cc. I. Canonis

cumenta in regiminc ſanitalis, &

valetuds conſrmetur.

Per ea, quæ pertinent & . in-

telligo diſpoſitiones & directio-

nes ſpectantes ad animam, ſive

:ſenſus

נפש האדרםם מצרי

9 |
הנמצאיט הוא חככה כמו
שאר וההכמורז \ הירועורת.

המופתיותת והלמודיורז ואיננו

מלאכה בשוםם צר ואם יתחיים .
quam nos poſuimus,‏

ממנו מעש' כמו שיתבאר ויהיה
שם חכמה מונח בגרר מקום
הסוג '*ואמרו יורעו ממנה וכו'
הוא מקום וההבדל להבדלה
מחכמת הרפואה וזהכיהרפוא'
תחקור בעניני גוף. האדם כמו

שזכר השרו אבן סינא בפרק.

הראשון ברפוא' להסיר. החולי
ממנו נולקיום הבריאו' בו '
והרצון בענייבי תכונות והישרו'
באורת מצר הנפש איך שתהיינ'
חלשוות או חוזקורת * ואמרו
עוד מצד איכות עשיי" המצוה
וההתרחק מן הענירה הוא
הבדל שני להבדלה מחכמורת

המדורת ר"ל החלק מהמעלות.

המדותיותז אשר עב”נם מבואר

בספר .המדורת לארסטו ה. |
Medicinæ, 87 removeantur no.‏

הנקראה בלשון יון איטיקרק
והיא ג'כ תחקור מזרק הצר
בענייני

המעלרה והפחיתורת בהכם

ואמנםם

ſint exiguæ, ſive etiã majores. Quod autem porro dicitur; ג‎ ob.

ſervaßtone atepieram גװש־ו?# ₪111 2&84[ י7)‎ ſecunda, qua
1

diſtin:

diſtinguitur à doctrina morum,
icilicet illa parte, quæ agit 0
virtutibus moralibus, quarum
indoles deſcripta eſt ab Ariſto-
tele in diſciplina morum, quæ

vocatur Ethica. Nam illa quo-
que inquirit ea quæ pertinent
ad animam hôminis, quatenus
iis ineſt exceſſus aut defectus:
ſed tamen non intendit, 0
pro fine habet præceptum vel
transgreſſion? legis, ſed tantum
illa, quæ vocantur bona vel
mala ſecundum comminem
omnium conſenſum. Quam-

autem in Lege ipſa inve-‏ 5וש

niatur quædam horum inſinu-
atio, ad inſtructionem partis
5וש‎ moralis, tamen hoc non

מפתח. הגמרא פחק יא.

ואמנסס אין בהכוונ' ותכליתם

חלק שיקר+ת מצזרה או עבירה.

אצליהדת רק ינש4 עליהבם
מוב ורע מצר הפרסוםם לבד *

ועם כי בתורה ג'כ מצר שהיא.
תורה נמצ4ת) מההערה בקצר

עלתקון החלק המדותיי אמנם
אין זה בה בעצםם וראשונרק

בי המכוון הכולל העצמי בה:

הואז ענין המצוה והעבירה
לבד ולשלמותה הוזכרו בה

יתר החלקיםם * וזה ‏ הענין
- מפאנל י מא *+ מרברי רלכ1
| בהצעתו לפירוש ‏ התורה *

וּירמון במה שאמר מצד אכות

עשיירז המצוה אל מה שאמרו .
לת המדרש הואא.

העקר

profertur ex Tract. Aboth c. I.‏ !5#%2]27121'2 11;86 . / לאהמררש:

במשנה ..

ſub fin. Quid טררם‎ 706 ſignificet, diverſimode à Rabbinis explica-
zur. Alii hoc 46 ה‎ intelligunt ; qui ſpetioſa oraione populum è&
uggeſtu docent, in vitia invehuntur, & Kicut 777 ipf inculpatæ
vitæ parum ſtudent, ita etiam ſermonibus ſuis non tam audi-
- המוס‎ emendationem, guam laudem 67 vanam gloriam quæ-
runt. Et ita congruit cum illo quod dicere ſolent: כפוס סלנריו‎
עוססם‎ py הטונפיס‎ | LQua 4 re obſervari quoque bic merentur
ם[‎ quæ legimm in Jebamoth ]0 64. כ; עוסי סחר כל‎

2 ;!י]ימ*ט;ו%אָל[ כפריס (לכיס כפנו סופך דאיס ופקעט 9ת. סדטנות, !זטךו - עוזי יפ

כפס לורס כקס מקייס כפס מקייס וסין כפס דורס וץתס פס לולס וסין כקסעק'ישסי - '
סמל נלס (פס ?עפס סנפפי קפקס כפוכם. 9550 . לעולס פופקייס ע"י 6פכיס :

Alii vero exiſtimant ſententiam memoratam ex Aboth ?

velle: quod nen ſußffciat 6 ſolum, & in theoria -ס‎

dere

ger ellent‏ ז
Intentio chim‏
eſentials in‏
Kretitum tan‏
pefecti‏ ס -
ölare‏ ס \ |
א Magnatm‏
דסק 10
100
hatte‏ 1
שו Verbis‏
0
M/‏ הת
ווו]/)
] א Nec hon‏
ג ge‏ וו
ו 7
1ת ו
1

—
1 של‎
etiin g. gal
" נו לד‎
!ש&‎ maniß.
gugi, -
]?161[}12\ 0
ד
ו.

י

ואמם א'
חלל שקר
אצלהות ו
י
ועם נ נתו

[ תות מא
] לתקוהת

וה כ
כי המגוון ה

] האעי ו

לד ולשלמו
חר התללג
מנאור . מאל

נהצעת ל

"תמובמס /

נח המיו
נמענה.. לא

—
ו
:שוֹ!ץצװ'װ;־,,},}ש
* וו וו
2
ו וו
* וו ,
וס ללרו ent:‏
e bir 0‏

7 ל ור ם

י

fit per eſſentiam & primario.

Intentio cnim generalis atque

eſſentialis מ1‎ illa eſt præceptũ
& vetitum tantum, verum ma-
Joris perfectionis ergo men-

tio fit in illa reliquarum partiũ.

Magnam huic rei lucem af-
ferre poſſunt, quæ ſcribit K.
Levi Ben Gerſon in Præfat. ad
Peruſch hattorah. Deinde iis
verbis quatenus recta obſerv præ-
06074 זס ס1ק1ס‎ ad illa, quæ le-
gimus מ1‎ Miſchna; Non ſermo

; Pendamentnm, ſod ipſa praxtr.

Nec non ad reſponſionem il-

lam de qua conſenſerunt in

Gemara, quando dicunt in 77

בקדושין -

ג מפתה הגמראיפרק א |

העקר אל4ת המעשה וכן אל
* התשוברה שהסכימו עליה
בגמרגצא \ באמרם .
פרקות קמא למוד נדול שמביא
לירי מעשה ' שלא כדערת
הבטלה מהפלוסופיםם בחשכם
כי השלימור האחרון נתלה
בהשגרת המושכלורת לנד
ומבלי פועל גופיי אשר בזה
מה נמרצו אמרי יושר בעלספר
**העקרים כמאמר ג' פרק ר
וה' עיין שםם * וענין רהמצורק
והעביר ירוע וזה כי המצו' הוא

קיוכם המאמר הב4ת בחיוב מפי
אשר

duſchin Cap. I. Theoria 67 magniſacienda quæ introdacit in praxin.

Plane hoc eſt alienum ab inani ſpeculatione Philoſophorumn,

qui

dere veritatem, ſed ipſam praxin accedere neceſſe ſit. Vnde

etiam 2 . Salomo ita illan eplicat

נדו? סעופס יותר מן הומד

: וסיכו עומס‎ Et in hoc poſteriore ſigniffcatu illam 40 Autore neſtro

ſumi, manifeſtum eſt. :
התשובה שהסכימו עליה,‎ ( *

Enarratur hoc loco in Gemara

quæſtio, quæ propoſita fuit in Synedrio, quod tunc temporis in
oppido Lud congregatum fuit; utrum magis quærenda ſit
ſcientia multa סג‎ eruditio, utrum vero magis ſit bonis ope-
ribus ſtudendum. Concluſio tandem fnit, quæ ab Autore hic

recenſetur.

Eis capitibus, ad quæ 5 remitiit Autor,‏ ** (העקרים במאמר ג,

pluribus demonſtratur, ideo quod anima noſtra juncta ſit corpori,
veras virtutes ſine eorporis exercitiis acquiri non poſſe.

Tt 2 2

-

qui putant ſummam poerfe-
ctionem ſitam eſſe in perceptio-
ne intelleltuali tantum, מסם‎
vero ſimul in exercitio corporis.
Magni mom nti ſunt & egre-
gia, quæ ea de re ſeribit Autoer
Libri ekarim, Tract. III. Cap.
4. & 5. ibidem legenda.
Quid ſit præceptum & trans-
greſſio ſatis eſt notum. Nam
præceptum ſignificat obſerva-
tionem dicti affirmativi ג‎ præ-
cipiente profecti, cui tenemur
obtemperare illudque eligere.
Yransgreſſi autem irritum fa-
eere præceptum, quod adjun.
dam habet exhortationem,
eligendo contrarium illhius. מ1‎
duas has partes folùm diftingui-
tur lex Scripta, ſcilicet in præ-
ceptum & הונח סץ‎ Cum diei-
tur præceptum ſimpliciter, in-
telligitur præceptum Afirma-

tivum, cum autem Vetitum,

præceptam Negativum: &
quando non obſervat 0
id quod præceptum 68 vel

vetitum, tunc dicitur trans-

מפתח הגמרא פרק א
| אש-ד יצוהו על" צד ההתקרב

אלו ובחור בו * והעביררק היא

בטול" המאמר הבא באזהרה

בבחרותו בהפכו * ולשני אלו

| שבכתם ד'ל צווי . ואזהרדק *

וקראו הציווי בסתבס מצורת
עשרק והאזהררת מצוות לגת
רנעשרק וכאשר לת יקייםם
האדםם דבר מהצווי והאזהרו;
אז יקראוהו בעל" עביררק על
התורה כלר; ' ואכ בררך
ההתיחסורע נאמר שהגמר+ת
במו כן אשר הואת פירושרה
יחלק לב' החלקים הנז'י ואמנם
אמרו באחרוג' כרי להשיג וכו'

הואז זכר הסכה התכליתייםם

בו והואא רקסברה רהחיצוני"

ואא מרק שהירק באופן מ
מציאותו וקייימו אשר תקרא
ההצלחרה רקהיות שלימורת

greſſor totius Legis. Quamobrem poſſumus per analogiam
dicere, quod Gemara, quæ eſt explicatio ejus, fimiliter in
duas partes jam dictas diſtinguatur. Quod autem ultimo loco
in Def legimus; 44 obtinendam felicitatem &c. indicat ושם‎
Imnalem, quæ eſt cauſa externa remota,

6ס

הרחוק' אשר בעכוררק הירק

propter quam homo

,
..
.

א וום
00 06
nma. Hoc-‏
cunlim ₪7‏

guem hoc
.

104
י
וו

5א מקוו)

וו א -

præcept‏ את
0 00000
סת & dur‏
ta‏ 1
60608ס
י
ו1 1
Mum jus‏

0 um
- 00 dum
ְ 6 ad Prece
- ההל‎

6

המפ" ]
8 -

|

| אקדעשהי!
אלו חור נ
נור תמו
כנחרותו גה

6 הוקם לנם

שבנתג. "ל
קא הניו
ה והאהר
תה נו

] הוםוני(

א קיאוחו כו
התורה כלרק
התתיחסות |
כמו ק אקי
דוק ל' החלי

\ א נאחיןי,

חוא לו הסכ
ט װ?'»? ה;

מח קה

tas dlieitur perfectio ipfius ul-
tima. Hoc ſufficiat ad expli-
candam definitionem, pro ]7

מפחר? הגבוֹריא פ”וֹכ־ -

0 exiſtit ac ſubt iſtit

333
אחרון אליו * וכבר התבאר fchcr‏ שטף ;

מורה דזיטב דהגרר כולו אשר.

quem hoc capite nobis Ptopoſuimnd.

CAPIT .1

Qn attinet gzechen hujus

Scientiæ, Circa quod illa ver-

ſfatur, manifeſtum illud 6

ex ipſa definitione, quod ſit ani.

ma hominis reſpectu obſervatio.
nis præcepti & fugæ peccati.

Quando ſcilicet ilkud late ſuma-

tur ₪ tanquam Ob'jectum remo-

Wnm. Sed tamen cum notum fſit

- אס‎ definitione ejus, סט‎ termi-

nus & omnia quæ de eo dicumtur,
ad illud referri debeant ] מש‎ 01
cemus quoque oljectum proxi-
mum hujus ſcientiæ eſſe quatuor

terminos cum oppoſitis. Propterea
quod, dum conſideratur in ordi-

ad præceptum affrmativum,‏ סת
quatuor in illa declarantur, quæ‏
exprimuntur ĩſtis vocibus: Lici-‏

mm. Purnm. Liberum. Bonum. De-

inde etiam reſpectu transgreſſio-

nis in negativo traduntur quatuor

contraria prioribus illis, median-
bus quatuor terminis aliis oppo-
ו'‎

ſitis.

.— 55

)2( ואמנכס נושות זאת

ההכמרה מצר יחסה אליו.

הנה התבאר מדברי הגדר
בשהו' נפש האדם6 ביחס
מעשה המצורת זהעכבירה
וזה באופן כולל" ובמררגת
נושא.רחוק * ואמנכס למה
שהתבאר מגרר הנושא כי
הגכולל אשר יסופר ממנו
#ןכר-\ מה שוא.מר בערכו
ייוחס אליו הנה נאמר כי
הנושא הקרוב אל" החכמה
הואת הוא הנחת ר' גכולים
עם הפכיתםם * חה כי.יעויין
בה בערך אל המצוה בחיוב

ו'תבארו רי עניינים) רילל.
באמצעורת אללו התיבור
והםמותר מהור פטורוכשר.

עוד יעויין בה בערך אלל
הענירה בשלילה ויתבארו
ד' ענייניסהפכים לראשונים
. באמצער

5
6זם‎ - Sunt autem Probibitum.
Impurum., TLäagkaun inducens, Ule-
gitimum. Ecceé 11 0070 æquali-
ter conſtituunt 0076071 proxima

cientiæ Gemaricæ. Eadem ſunt
quæ docet K. Meſeh, Bar Maimon in
Præf. ad Miſchueb Torab quando
ita ſoribit ; & 6. duabus Cema-
ע‎ &. ex quibus omnibus liquet,
quid ſit probibitum & cenceſſum,
quid impurum
המ0‎ & liberum,

utraque Gemara „quatenus ſunt

explicatio præcepti, ſive prolixa

ſit five brevis, quod non com-
prehendatur ſeu recurrat ad ג‎

& purum, pœna di-
quid vero legilimi סוצ 1ס5 . .ק‎
dicere quod nil qincquam ſit in
omnibus illis quæ complectitur

באמצעו ר רל?בוה הפכיות

לראשונורת והם אסור טמא

חווב פסגל"הי. הגה 5. אלו
השמנה בשוה
הנושאים הקרובים לחכמת
הגמרא * וכן יורה עלל זה
מה שאמר הרמב'ש —
בפתיחתו למשנה תורה וז'ל
ומשני הגטרורת כו' מכולם
יתבאר ‏ האסור והפותר
הטמא והטהורהחי"והפטור
הפסול והכשה:" ורצה בזה
בגמרא איזה שיהיה מהגמרוי

וכו' מצד באור המצוה. הן

שיהיה הרבר ארוך בו. או

מאחד

להק Hiterminipartim ex Scriptura, S. ]22 noti,‏ *יאלו השמנה

tim vers ex ſignificatione quam apu

20 debent.

actionem, quæ licet ſit prohibita,
Hinc ה קכ‎
סנל‎ + in Cod. סור 60 סנת.‎ denotat illud,

impunita relinquitur.

de quo ] 6פוק‎

quod etiamſi in ſe licitum eſſet,

יפטול קב פסול. dicere ſolent:‏

tamen propter circumſtan-

dias nonnullas fit. rejectaneum, illegitmum & valere non

poteſt. כסל 07 5[ שו0‎ C. ים‎ Eeit,

. .·. . . 54 \ .
vitulinam vel aliam non ק‎

non fas eſt, niſi legitime ſecundum
6בז 06 ליג‎ leges ל?‎ 6 06[6%'1(4%6!';&5:»%4!- .

8 ו סחיטס enim‏

Hal. Ol pages 1- 110 recte intelletctu, reliqua

ilos mactata ſit. Habent

non erunt obſcura.
Ita

Rabbinos obtinent, intelli-

- סוה מום‎ attinet פור‎ ] illud talem
tamen מ1‎ foro humano

liceat Judeis carnem
am comedere: nibilominus tamen

0 ם
סי
ו
' את
elt quoque‏
00 נמ1
Vis autem
ל1 סם.‎
ם‎
3 ף‎
quundur ג‎
שס‎ , ſict
4000
סו?‎

ו1

. 2 Autor [

7 ול
ו?

ןו»%&??װ!װת
»5»־?.128711#&

א שוו

סוו-

40

ב

Wo
. לראשנות‎
חיג פסור.‎

-4 השמ נש

הנשאים הל
הנמוא י וכן
מח שאמי ו
בפתיחתו למ
ומ' הנטרוו
תנאר הא
הממא ותמהור
הול והכ

| לאןגרמנ

ו מד ב

| לחח הו.

י
—
י

" ו

MNAN‏ ה

שול נם ; |

וו כ
למס

"*\.

ex 0 מוֹ\%וֹצוֹ&‎ memoratis voci-
*bus, quæ à ſe invicem diſtinguun-
tur reſpectu præcepti l. transgreſ-
ſionis, eum-in modum נז‎ dixi-

eſt quoque ut iſta ſint objelta, quæ
illam comprehendunt. Quam-
wis autem inveniantur alia quo-

g. Allegerie, & Parabolæ tamen il-
la ſunt quaſi acceſſoria, quæ ſe-
quuntur aliquod fundamentoru
ejus, licet non ponantur ibi אס‎
aceidehte & fine certo fine, ſed
Proter ſärn
ſtantiam: Quodoptime expli-

plicationem vide apud 1הנ1‎

%
.

.

mus. Quod cum ita ſit, necefle

que ibidem exponi præter iſta, v.

Lunlitatetm & præ-

gat Autor laudatus in Pref. ad
Peraſch Miſchnajoth. Integramr ex ההה‎

335
מאחר מאלו הח' תיבורן
הנז אשר הן נחלקורת על

יחס המצוה והעבירה על.

האופן שזכרנו וא"כ ראוי
שיהיו הם נושאיו המקיפים
אותו ' ואםז כי ימצגת בו
< דבר מבואר זולת אלו רוצה
< לומר כמו החגדות והדרשו'.
אמנס הס במררנת "*המפל

הנמשך לעקר מהעקריםס)
עכם בלתי היורז מונחיםם.

ג'כ בו במקרה ובלי בְּוונה
בארוהו הגאון הנז בפתיחתו

לפ" המשניורת באור שלםם .

עיין שבפיס . ווס

2

ו ה btirent,‏

-
.

Jol. 103. P. 2.‏ פכ פורל שד -

0

: טפולס שװװפװ%!;ם!װ?&!”װ”'וֹ/.?% שוֹ‎ 7107 vero colunt ut ppv. :
לולו‎ in 04200 Gemarico apprime t utilis de neceſſaria harum vocum בא/7‎
rna inteligentia, breviter 72 explicai merentur. Prolixe quidem hoe

Ita vocare ſolent omne quod eſt acceſſo-‏ ץ"”(הטפרפהב מש
ordine ad‏ עע rlum adhærens ſecundarium, & minus principale,‏
alterum 0400 , eſt principale 46 præeipuum. 6. g. quando fructus‏
comedunt in Erandio una cum pane, tunc ilos denuo conſecrare non‏
babent, Neg . 07004 004 ante in ſumtione panis fecerunt.‏ 1:113/5 0
fündamentum quafi, fructus vero ut nucer vel‏ עקר Nam panis eſt‏
poma &c. bop acceſſorium quoddam. De quo vid. Maimenidem‏
p. 2. Itaque hunc loquendi modum ſapiſſime‏ .3 10 .
dhihere ſolent. Notali, Jigna ſunt א ל‎ 007 Raſchi in דיוס‎ =
digna ſunt qua addueit Kaſchi in [777‏ מוש1 חמש ו4. \ |
שחר כס ס'ס פו ספו קלסתס תפפק סיתו עוכס סתם עכסיו עסותם לסלס - |

ו סוצס צ סוורס לצט נד ! - היויול. ת 0 וש.1 טעלם לל מול ר פפיש ל. ל-ר3 . ..
Deum non audire Precer ilorum,‏ ורס עסל וסותי טפיגה חיכר פוכס*:

egit

CaAPuT III.

( יאמבם . מכוחוּהצ סו" הי. . ,יאַ .

VUod attinet quatuorcauſcs,

/ 6006 Materialis cſt, ſeries li-
nearum 6 ſtyli ejus, tum /
ואנם מצר \ דהריני] באחר.‎

quatenus continet tatuta, conſi-

ſtentia מו‎ uno ex quinque .5

quæ egregie explicantur in Præf.

Similitudo, Decretum, Ordinatio;
tum etiam quatenus oomprchen-

dit parabolas & allegorias, quæ tri-
buuntvr ſapichtibus diyerſis. O-.

mnes enim iſtæ partes conſtitu-
uunt quafi materiam , quippe
quæ eſt res ex qua aliquid fit. Eff-

ciens vero cognoſcitur ex verbis
4 .

ל

פרק ג':

מחמשה:עניינים שהתבארו

Peruſch Miſchnæ R. Maimonidis pe; /

m. & ſunt: Waditio, Conſtitutio, להרמכ'בט ז'ל והכ קכלרק‎

*הלכרה *י* הקש * גזירה

****תקנ'ואם באנרו'וררשות

מיוחסות לחכמים מתחלפים.
ממנו כ!,בל. אלו החלקוכם
הם .בו. כמהרְגהת רהחמחי

בהצֶתו: אשר . ממנו נעשה
הרברי והפועלות חיא ירוּע

: 5

—

eyit Rambam in 8 Præfſatione; ſumma vero huc redit. .9-

cet את קבלה‎ dicitur ilud, quod per traditionem à Moſe סם.‎ ſenioibis
ad poſteros propagatum eſt, & complectitur partim ea quæ ex preſſe in

inde deduci ה חמש/0ק‎

ס ה0 היו ו הו o, sind,‏ הום / Quamuu‏ * הלכה.

0 1 non ק‎ ratio dari ex 6 Ave inde probai vel de-

monſtrari.

- הכש‎ ** quando non per autoritate m, ſed per comparationem ,ratiocinia

.

& argumentationer aliquid inferunt vel concludunt.

- ז*** גזירורת‎ talia decreta ſapientum, quæ reſpieiunt legem, ita ut ia
guoque prohibeantur, וק‎ 0 modo occaſionem tranigrelſiomi Præ-

bere potuiſſent.

כ conſvetudines‏ & סוסו qenique ſunt ea, quæ dirigunt‏ **אא תקנות

ninum, 00 eo 4פוד‎ utilitate iMorum arq ue 60700200

שוו
ד וו
תמו
ו
gui 1‏
וו
מסק eſt‏
. סק
20
feea Warn‏
; לשווס
\ ודס
ו Autor‏
" -
in virtute 5‏
tum, Rabbe‏
eſta‏ ול
ל Derali‏

—

נו נננל
guartun.‏
(האמרא
!;#?”9”4
nicl vocan‏
חו
ש
!װוֹ!װ 7
ופוסוו! .
₪7 ול
נ
ו 01

() ואס

חר תה אב
מיוות גטי
ואם מו |
מחמשה ע

הנ כהעף

לחימנים ול
*הלכה **ן
""ת וא
מ'וחסות לתכ
הם 2 ק
נותו ט

Oiß⸗‏ וו

₪] ₪]0 |

: וק 4
e‏ ו

סת

ו ו
0 '.””שוֹז;!ןן;;]ץ,

.

R. Moſeh Maim. in Præf. ad Miſeb-

neh Torah. Scil. Gemaram Hiero-
ſolymitanam, quæ eſt faci 6 &

brevior, compoſuit R. Juchanan,

qui eſt Autor Miſchnicus Hieroſoly

mitanus. Babylonicam vero, quæ

eſt profundior & prolixior, com
poſuit R. Ae, ultimus eorum qui

Amoraim appellati ſunt. Hic con-

feeit illam partem quæ vocatur

Gemara; alteram vero quæ di-
citur Miſchna, collegit K. Jebudah,

Autor ille qui vocatur 1
כס & פ? הא‎ perfectionem ſuã

in virtute & odium erga pecca-

tum, Rabbi noſter Sanctus. For-

malis, eſt diviſio ejus prima ge-

neralis, propter diverſitatem ob-
jjecto-

מרברי הרמכ'ם בפתיחתו
למשנה תורה כי הגמר4ת
שחיבר בירושלם והוא הקל
והקצר היה מחברו ר' יוחנן
שהיה תנא ירושלמיי ואשר
חובר בבבלד והוא העמות

והארו' היר; מהברו רב.

אשי סוף **האמוראים משם
והו חכר החלק: ממנו
הנקרא? ‏ גמרגת \ אמננם
החלק הנק משנה היה
מחכרו ר' יהודה התנא ה
הנקראת רבי בסתםם ומצר
שלימותו בכל מעלה ויִראֶת
חטא ***רבינו ההקרוש *
והצורייר] היא חלוקתו
| הראשונה

Gemara Babylonica conf. cap. ſr.‏ * ( ואשר חובר בכבל)

quartum.

Kiendum eſt accurate quibis nominibus inſigniantur‏ ** ( האמוראי"
Judaorum Doctoret, cum ſæpiuns eorum mentio fiat. Autores Miſch-‏

nici vocantur יתכקיס‎

Hos ſeqvuntur סקורסים‎ 3 Gemaram compo-

ſuerunt. Ilorum ומוקס‎ , ad finem perduxerunt Gemaram,
uappellantur מכורסי‎ 123. LQui hor excepere nominantur "נסוכוס‎ Poſt-
remi urque ad noſtra tempora dicuntur לככיס‎ & ſingulis ſeculis ſubſecuti
ſunt סכעיס ככוכוס ידופוס‎ 09- Ferunt autem Miſchnicorum XXV.
. לוכום'‎ fuiſſe. Amoræorum VIII. 7% vero רככן סכורקי‎ \ :

. ?.ו סאותק סץ 4. *** ( רבינו הקרוש‎ 4 excellent hoc nomen

ipſi kibutum ſit, enarrantur in dlopd כנ' ] ספר סלפות.‎ pag. 7.

ז \ הגמרא. פרק 1' ו

jectorum, in ſex ordines, ut -סת‎
tum, quæ ſunt quaſi genera. Nam
oerdines porro diſtinguuntur ם1‎ tra-
ctatus, & tractatus in capita, prout
fuſe explicat Maimoniaes in præ-
fatione ad Peruſeh Miſchnæ; nec
non 9. Levi Ben Gerſon מו‎ Præfa-
tione Peruſch hattorab. Capitum
vero iſtorum pars una eſt Maſchna,
altera vero pars dicitur 0020474 ,
quemadmodum ſupra declara-
tum eſt. Procedunt autem illæ
24 modum diſputationis, per ob-
jectiones & reſponſiones, eum in
finem ut magis adſtruantur ſta-
tuta ejus. Finali verô habitus
ſcientiæ, ut docere poſſis ſtatuta

iſta & determinare quænam ſint,
prohibita, licita, illegitima, 094

&c. Quæ adduximus cap. antc-
ced. & ſunt quaſi objecta proxi-
ma; hoc autem eſt tanquam
finis proximus, quoniam acquiri-
tur exinde cognitio de modo quo
obſervari debent præcepta 6
transgreffiones evitari, & per
venitur ad Enem altimu, qui מ1‎

הראשונה הכללירת מצר

חלוף הנושאים) לששה

סדרים הירועים אשר הם

במדרגרת סוגים כי הסדרים

ההם יחלקו \ למסכתור]
והמסכתור? לפרקים כבמו
שהתבאר זה בארך. מדברי

|* הרמב'ם בהצעתו לפ"

המשנה ומדברי | הרלב'ג

בהצעתו לפירוש התורה -

והפרקים ההם יתחלקו אלל
חלק יקרית משנה ואלחלק
יִקהָא גמרא כָמו שיתבאר
למעלה וררך שניהם הוא

| \ דרך ויכהיי בקושיות ותרוצי'

להכלית העמירה על הנכון

בריניוי והתכלתירת הוא
קנין היריעה להורות בדינין

ולהכריע בעגיני' בין האסור
והמותר והפסול והכשר

וכו' שהוזכרו בפר' הקודם.
לזה שהם במדרגרת נושאים .
קרוביכם] חהו במדרגת ת

תכליר) קרוב בי יקנרק
י 1 מזה

Eodem in loco conatur rationemreddere, qua‏ * (הרמ'בבם בהצעתו
diſpofiti.‏ סם de cauſa finguli tratatus in Gemara tali ordine fint collocati‏
ום טעס ע כל <1 adducitur, Traéz. 1. cab.‏ מליכות. עולס Unde etiam in‏
מסכע8 (מסכתף פמס כסכית לפפר סלפכוס כטו סוופלס סנפכ' כסרבס לקוקופ. וכפו
טכפכ סעפור סנלופ מפכס ספלס. רכיכו כר מיפון כסתֶדות. ורעים
20 . לא

po‏ ז1
huyn‏ 006
1
Plicatum e‏
6 גז
mam .‏
per ſtienti‏
את Hoc‏
Hecn‏ ז
ten tan‏
17

0

ג 5ל
„Gram
את הוקס
/ 1
Ctum; pr‏
וװ!ץ 0 il‏
te‏ ול'

סף

וו ג"

מר ר .

de)‏ ת

האה ה
חלוף ה
כדרים הר
נמדונת ג
החס !חלקי
והמפכתות |

] התאיו

*הוננס ג
השה. \מה
נלתו לפיר
והוקס החם
יװא מו
2
ו ז וק
װך וכחיו כ
המלית המיו
ג'עו התכ

] הדהס

ןלהכר'ע נעיני
התר הפס
ול שחוה כ
לתעתם כמד,
לנם חח

₪

₪0 װװװקם
וסו לל,

ו , לממו ונכתס \

ג הקו י\נךול סקכ

ז ו

dicatur poſtremo ססס!‎ in defini-
mione hujus ſenti Juam dedi-
mus, illis verbis : ad obtinen-
dam fan⸗ 2747670 aternäà, Nam האס‎

plicaturn eſt jam tum, juxta -סץ‎

ram ſententiam „non plene ani-

mam hanc felicitatem aſlequi
Per ſcientias, ſed in lege 0.

Hoc innuit Pfſalmiſta quando

ait; Seculationes odi, legem au-

teni tuam dilige. Itemn Doctri-
na Jehovaæ eſt integra autuen ani-
mam.: Z

CAPUT IW.

שיו-

006 multi putarunt, quia
Grammaticæ erant gnari,
quod vox Talmud 16 parti-

cipium paſſivum ex Kal, & for-

metur ut pakxud, Tau vero ſit ad-

ditum; prout ſcribit R. Sal. -ו[‎

chax in Peruſch Hattorah 06 6

terumah, tenuphal, & ſimilibus,

quoniam Tau eſt litera acceſſo

ria interdum, quando autem
remo-

7 מפתה הגמרא: פרק ג

מוה יריערת איכורת עשיית
המצורה וההתרוזק מהעביר"
- ואחר יבאת אל דחכליח
דרחרק גהו: ‏ הנרמז בסוף.
הנדר מהחכמה הנז' שהנחנו
באמרו כרי להשיג ירושרת
ההצלחרה הנצחייתי כיכבר
התבאר לפי הרעת האמתית
בלתי השתלבם הנפש ב
- בהצלחה הנז' בהשגרה מה
מהידיעורת. זולתי בתורדק

לבררה * וזרה הענין רמזהו .

* המשורר באמרו סעיפיי

שנאתיותורתך אהבתיואמר

תוררת ה תמימרה משיבת
גפש ..
(ד) הנה רביכם חשבו

מצר מה שירעו בהכמרת .

הדקדוק כי * שם תלמור
הואא פעול* מהקל ומשקלו
כמו פקוד וההיו בו ברספת
כמו שיאמר רשיבפי/התורה
בשם תרומ' תנופה ודומיהם
כי התיו יסור מפלד מהבם
לפרקים ובהסררת \התיו
כאלו

/
-

8 .₪1 לוס ת * ( המשורר. באמרו ורו'
" מו ſupra pag. 14. ſe: Jue habentur‏ .ום ** ( שם חלמ'

Non‏ ` 2 ולד

0
removetur Tau en quaſi dicas
limmud 1. lamud. Et volunt 11
quod ſit paſſive fumenda, , 5
vero ſit homo, vel homines qui
illam diſcunt ₪ operam dant 5
eam aſſequantur, cum ſit prolixa
& profunda, & principia ejus
ſuperent omnes reliquas ſcientias,
ſitque talis doctrina quæ addiſci-
tur. Porro exiſtimant quod ap-
pelletur hoc nomine limmud,
propter continuam meditatio-
nem multorum qui מו‎ 64 occu-
pati ſunt, donec ipſi fiant exer-
eitati & habitum acquirant in ea:
& tunc vox lamud valet idem 0
aſſuetus prout dici ſolet: aſue-
tus eſt hie rei. 508 non ſic ſe
res habet. Nam ſequeretur in-
de etiam omnes reliquæ diſcipli-
næ appellandæ eſſent hoc nomi-
סת‎ talmud, ſiquidem paffive 6
habent reſpectu agentis, debent
enim addiſci ab hominibus. Sed
ecce nulla hoc nomine vocatur
præter illam, ג‎ 6 doctrinam
legis oralis. Neque etiam recte
dicitur quod limmud denotet ha-
bitum,

מפתח הנמראכרק ר.

באלו יאמר למוד * והרצון
בו לפי דעתכם כי הוגת
פעול" מפועל" ופועלו הוא
חאיש או האנשיכם אשר
ילמרו אותו וישתדלו ב
בהשגתו להיותו ‏ ארוך
ועמוק ועקרו על" 2—
הזולרת מהידיעורת והוא
למוד מלומד* עור יחשבו
כי נקרי בזרה השם למור
מצר הרגלה עיונו אצל רוב
המעייניםם והתמרתםם בו
ער יעשו עצמכם בקיאכם
ומורגליכם בו ויהיה למור
כמו מורגלח כאמרם"למור
הונ בכך * ואמנםם אין
הענין כן כי יתחי". מזרק
היות ג'כ כל יתר החכמות
זולתו נקראות בשם תלמור
אחרי התפעלכם מפועל<
ברן בהיותםם למודיכם
מאנשיםז מרק והנה . אין
שםם מהכם נקר4ת בשכם
הורה זולתהה ר'ל . חכמרתן
התוררק שבעלד פה * ונכס
L‏ לא

Ffenificatio. Dicitur‏ סא Non infrequen, eſt‏ * (למור הוא בכך

enim I. Paral. V. גמולי. תלמוס‎ 07

Ita quoque in Gemara in dbon

ſublfin. Cap. .ת רפכיםסום וכווד ככוסיס. 46 קורטי סכס‎ Sim. Ben
Jochai, cui conſvetum eſt miracula contingere.

את

וסח, שוו
pter magn
נמוק %'
1 6% וו
ſemper tr
ה‎
int‏ ם0 א
1
הדה
ת וו
פוע!יס 'קבב)
סוק
1וח₪ tam‏
tum dies in‏
tetur Gem‏
lgitur‏ 0
eir‏ י

—
מ ערושי
צ&//ם ול
י
וֹ[ן& 2
hoe⸗‏ 10
04” י”ש”
ם”אָ&'ן[צ?ח 0
ךףװסס 14

-..

9 ”וֹץ
װנ#;??ש}}) .

.מלו יאר

נו י תי
פור מו

-חא או ה

למדו אוזי
נחשתי ‏ ל
ועמק תקר
הול מתו
למו מלומדי
' נק וה.
מגד הינר ע
המעינים וה
ל יש ע
ומתלים ני
כמו מורנר" ב
הא עין
הענין ק כ י
חיות 7 כל ת

לת את נ

וח" התפערן

bitum, novimus enim quod pro-
pter magnâ profunditatem ejus,
& amplitudinem doctrinæ, vix
unus ex mille eam aſſequatur, ſed
ſemper tyro maneat, nunquam
autem polleat habitu & ipſa -בז‎
וכ‎ : uti interpretati ſunt, ad 0
ſignificandum illud; 22 tenebras
collocavit ‧me: de Gemara Baby-
lonica. Et exemplum de R. 4
Gap. תהפעוכר סת ספועזיס‎ 00 itidem
probat, quando veniens in ter-

ram ſanctam, manebat per cen-
tum dies in jejunio, 6 obliviſce-

retur Gemaram Babylonicam
&c. Igitur quod nobis rectum
videtur ,44 ſignificationem -טזו‎

- מפתח הגמרא פרק ו.

לא יתכן אמרכ שלמור
הו+ מענין הרגלז כי ככר
ידוע מרוב עמקו ורחב
יריעתו היותו קשה ההשגה
לאיש חכםם אחר מעי אלף
והו חרש כו תמיר לאת
מורגל" ובקי י*כמו שדרשו
להורוי על" זה ** במחשכי/
הושיבני זרה גמר4ת בבל"
ומעשרה דר' זיר4ה בהשוכר
ארת הפועליםם יוכיח כי
סליק לארעאת דישראל=
ירזיב | מארה התענירק4ת
***רלישתכח הגמרא בכבלא'
מינירה וכ * על כן אשר
: זהאה

minns quum aliis lociz apparet, Auto-‏ מס סס Ex‏ * ( במו שררשו
rem in allegationibus non expreſſe indicare locum, caput, vel paginam,‏
ſed ſolummodo rem ipſam enarrare, vel in genere 2 Gemaram provo-‏
care. JSolenne hoc eſt Rabbinir, quia tantum ſuorum credunt in ea eſſe‏
peritiam, uſum atque exereitationem, ut nullo alio quam memoriæ ſul'ſi-‏
dio, quo loca, capita, imo lineæ ejus ſuppeditentur, ipſos indigere exiſti-‏
ment. Hodie tamen multum ab hoc more recedere coguntur, & ſolent‏
frigida nimis tractatione Talmudis‏ סה de negligentia ſuorum hodierna,‏

4

₪4716 conqueri.

.. במחשבים הושיבני‎ (| - Hic locus ex Lament. Jeremiæ Cap. 3.
„. 6. applicatur ad Gemaram Babylonicam in Sanhedr. fol. 24.

במתסכוס פפינכי כטפי ענס פעך ר ירקוס סן תפלס ם כבל :

Debebat enim tunc ſe conformare 1‏ א** \ רלישתכה הבם' כבלאה
Fheroſolymitanam, quaæ methodum à Gemara Babylonica in multis ha-‏

bet diverſam.

Vu 3 Hoc

jus vocis, & hoc, ut dicamus,
quod ſit ex adjectivis quæ activé
ſumuntur, ut, 86774702 Fortis,
quæ tribuuntur Deo G. M. Quam-
vis autem מסת‎ 116 præciſe juxta
hanc formam, tamen convenit
quoad ſenſum cum duobus illis.
Hinc dicimus, quod ratione for-
mationis quidem non invenia-
mus in formis nominum 1ק1‎ -
qualem in literis & numero vo-
calium / niſi vocem tarbuth, tach-
yuth, licet hæc ſint nomina ſub-

ſtantiva, hoc autem adjectivum:
tamen uti ſenſus eſt in adjectivis

memorator 16111006 Benedictus,
Fortis quod in Deo ſit abundantia

omnis benedictionis, ut effundat

illam in creaturas copiosè & ecum
augmento, ac ita operetur in illis
robur & potentiam ſuam perpe-
tuo & fine mtermiſſione; notum
6 מוחס‎ Deum tantummodo
operari illa, millo modo vero 0
ipſis quicquam pati : 4ז1‎ quo-
que idem denotat vox Talmud
ſoilicet quod communicet חסס‎
- הווק‎ ſuæ, & illam effi-
ciat quam maxime in 115 qui
multum, perpetuo, ac conſtan-
ter in ea laborant, ob profun-

ditatem illius, & quod laté ſe

diffundit in omnis generis diſci-

pli-

ירארת לנו הגבון בהוראת.
זד. השם דהוגת שנאמר
היותו מתארי הפועלים כמו
ברוך ועצום המיוחסים לשם
"ת י ואם אינו על משקלם

| ממש והכונוה בו היאע

הכונר; בעצמרה אשר
בשניהם כמו שנאמר כי מצר

משקלו לא מצאנוּ. לו ב

במשקלי השמורז משקל
שורה באותיורתיו ומספר
הנועותיו: רק שם . תרבו'
תחרו" עם היור] הם שם
דבר וזדה שם תאר ואמנס
כמן \ שהכונרה בתארים
הנ"ז ר"ל ברוך ועצום היא
שהוא מקום ושפע הברכה
לפעול אותה בנרואים ב
ברחב ורתוספרת וכן יפעל

| \ בהם עוצמו וגבורתו תמיר.
\ בלי הפסק כי זה ידוע ב

י"רת חיותו רק פועל אלו
העניינים לא מתפעל מהם
מזולתו בשום צד כן הכוונה
בשם הלמוד ד'ל נותן שפע
יריעתו ופועל אותה בחוזק
אל המעייני"בו ברחב ותמיר
בלי הפסק וזרה מצר עמקו

ורחב התפשטות! בכל מיני

היריעו"

מחוק
8, =חוס
mara 0‏
וו ex‏ 1
ו
ilam al‏ זו
ditionem V.‏

- ſtudn

0 9
ו

]ב&נװאוּ
ו הור
guod l‏ ת
והו 4
| ןי!/וֹ?;!ז/ נ}!&
אא י4
לול מנל
ש;מ;/ ו
[ןוּן],#,`}';ץ[ז!ני*`
וּא?]”&
]
ולס
ט לק' 2

| ההו

וה .ח ר
הותו מתארי
נרוך ועעום ה
'ת יואם א'נו
מש \הכווני
הנוגה נ/
נש'הסכמוש
מפקלי לא נ
נמעקלי. הל
שה נאותי
תנועתיו. רל
תחרו /ם ה
רגו וודו קם
נו צ
ה" ד'ל ך

[ האנקסו

פול אותה

נרדג והוסנ

תם עוצמו ו
ל הפסק ש

חחוק

העיינים לא ,
ל 1
עס הלמ[ך ג
" פול ן

plinas, ſicuti in conteſſia 66 68
omnes,„& prout dieunt 06 Ge-
mara Babylonica; quod ז1‎ mix-

24 א6‎ smnibas: propterea quod
ſtudentibus 6 ſedulo quærentibus

-ווס illam aſſequantur, affert‏ ז

eſtque ſtudium in ea 1 aquæ
ſeunt.

TNTractats פכת.‎ Cap. לת עלנקון.‎ *
Tdicit Reſch ת‎ : Quid fibi
vult quod ſcriptum 0 ; & erit

Edelitas temporis יו‎ heærealtas, ſa.

As, ſrientta & סוקד"‎ ? Fideli

לקד הה"

היריעו' כמפורסם זה ממנו.
'כמו שאמרו בנמרא בכלי
"שהוא בלול מן הכל כי
הואת יעשרה רהמתלמריכםם
ומתשתרליםם בהשגתו בעל

יריעה רחבה ונכונה וההסור =568 ; יא
ת ה variam atque ſolidam,‏ ומסהסנזגס

כ ""כמיםם שאין להם סוף

40 actibus illorum qui eam di-

משים מהמתלמריםם בו ;
פרק ה:

- (ה). בשברת פרק במרק
מרליקין אמ ** ריש לקיש
מא* רכתיב והירה אמעערז
עתך חכן ישועורע הכמרק
ורעת *'** אמונרת זה סדר
זרעים ! עתך זהסהר מוער*.

Hoc legitur itidem in Sanhedr. E ſupracis‏ *( שהואכלוֹל ממל ב

. מסי בנו סל ר' יוסכן כלוגס. כוקר?. בגעס בפסכס כמונס. כתגמוד ם.,‎ Propterea
eriàm ſcribunt in ,תוספות‎ quod, licer quis alias primam partem diei Scri-
pturæ, ſecundam Miſchnæ, tertiam Gemaræ, impendere debeat, tamen

mixta ſit ex omnibus illis.

Adobſervarenonteneatur, faliquidlegat ex Gem. Babylonica, ideo quod

0 Re⸗ במים‎ Conf. ea, guæ nolavimus pag. . -
וק4 ***-( ריש לקיש‎ mentio fit itiur in Gemara, & סתול1 סק‎
nomine eſt celebris, quod ex latrone & ס]ס‎ nebulone, fabtus fuerit

tandem 'לס 006700 ע7‎ valde devotun.—

-ל ſunt‏ והסה v. 6. Fmiliarer‏ ; /ם אם ""* ( אמונת זה סרר,
Alias‏ . התקרהפ. daæorum Magiſxris ejumodi applicationer dittorum‏

ompendioſe claſſes 0 ſeu ordines ſie ſexibunt. p'py " ומ‎

Cvyal-

14

Tempus Ord. Feſtorum. Heredi-
146 Ord. Mulierum. Salus Ord.

Damnorum. Sientia Ord. San-
Aifcatorum. Sapientia vero Ord.
Ppurificationum. Explicat hoc di-
Kum R. Salomo hunc in mo-
dum: Ordo ſeminum ſignifica-
tur fidelitate, quoniam illam
ſupponunt merito in ſeparatione
decimarum. Hereditas deinde
dicitur, quia per malieres hæredi-
tates accipimus. Ordo damnorum
docet evitare damna 86 8
pecuniæ. Sapientia ſuperat ſcien
iam. Hactenus ille. Nullum
dubium eſt attente conſideranti,
quin illa, quibus permotus fuit
ſapiens ſupra laudatus, ut oſten-
deret in genere cauſam formalem
Gemaræ ex adducto verſiculo,
& applicaret ſex voces illius, ad
ſex ordines memoratos, fuerint

ultima verba dicti iſtius: & erit

timor Domini theſaurus ejus. Mens
vero 5הוס‎ hæc eſt, quod non ſuffi⸗
ciat noſle tantum in genere ſex
ordines ſupra nominatos, qui
multas ſcientias comprchendunt;
ſed quod etiam neceſſarium ſit

facere

מפתח, הנמרא פֶרקי-ה:

חסן זה סרר נשים י ישועות .

זה סדר נזיקיםם י* חכמה זה
סדר קרשיםט י ורערת זרק
סרר מהרורת ' ופי"' רשי
על" זֶה המאמר וז'ל סדר
זרעיםם שעל" אמונ האדם
סומכין להפריש מעשרותיו
כראויי * חסן לשון יורשין
*ועל ידי אשה כלגו יורשין '

סדר נזיקיםם לפרוש מהזק

ומהתחייב ממון רערת עדיף
מהכמה ע'כ דבריו * הנרק
אין ספק אצלד 4החר מ
מהמעייניםם כי מה שהעיר
החכםם רהנז' - לדרמוז ענין
הסבר הצוריירת הכוללרז
מרהגמרנת בפסוק שזכר
בהנחתו יחס. כלד תיבר;

ממנו שהם ששה אל הששה
סדריםם הנז' הו4ת מצרסוף

הפסוק דההואת ירארת ה'
היא אוצרו רצונו בזרז כי
לא יספיק לכרהעוּךז בכלל
הששרה סררים הרמוזיכם
למעלה אשר,קיפו ויכללו

| ידיעות רכורז-אבל יצטרך

ג'כ.

( חסז לשון יורשין

enim bpodpt Konificat hareditatem.‏ 000144 א

Nam fili yareditate accipiunt dotem man i.‏ ** (ועל ירי אשה כולנו.

כפוכת. ככין דכרין Rabbini dicunt:‏

5

facere מ‎
catum: he
דה‎
זסז‎ man
verbis dict
lanen ו‎
0
quod nobi⸗
Videtur ſol
inmertem
applicare/
ווס‎
ה‎
ללהו‎
nulamquei
Onem habe⸗
ה‎
ו‎
quam polle 0
00 e.
7 ות‎
17
וז‎
ו‎
00
4 Unde
ש‎
0 ץ ג‎
5 של‎

- | הפקחסו

ה סדו נלכ
סדו ושם
סרך מחורז
ד זה הא
וועים אר
מכין להגרי
כראווי * חס
ם
ש מיקים /
מהתחיך ממן

| מתמ ענף

מתמעיינים י
| התפם ר |
הסכרן העורייה
מהנוא ג
נמחתו חת. ,

הפסוק ההןא |
" את וע
לו קו

| מ
0 יד
| סדםתוק

facere præceptum & fugere ג'כ המעשה מהמצורת ו יס‎
catum: hec enim confinctur ſub וההרחקה מהעברורת שזה‎
timore, qui en idamentiun ,q
זטסז‎ maniſeſtum fit ex ultimis
Petbis dicti illius in Gemara: 2 do rn “ - ה‎
zamen timor Domini eſt theſaurus צרג‎ „ 6
eius. Verum enim vero dubium e הכי ירארת ה' היא‎
quod nobis occurrit, 8 ואמנם הספק אשר 'ק סוום‎
videtur ſolutionis, eſt, quomodo אצלגו ויקשה עלינו הת'"ך‎
in mentem venerit huic ſapienti, 70 הוא היכא סלקא דעת'ן‎

applicare ſex ordines illos, ad ſex זה החכם ביחס הו" סדרים‎

voces hujus verſiculi. CQum enim * על הו' תיבורת שבפסוק‎
unusquisque ſex ordinum diſtin- בי בהזורת כל אחדמהו'‎
ctus ſit ab alio, & diverſi nominis, וזה כי כה מחברן.‎
nullamque in rebus 5ק1‎ connexi- פררם | בשמו ם.‎
onem habeant, ſequitur ונבדל ממנו ( =. מוגחס‎
ישתתפו בענייניםם יתח‎

inde, easdem voces, quæ וה 01ז4‎
buntur uni אס‎ illis, de 4'10 nequa- במוכן שהתיבות אשר היה‎

יחסם: אליהם? האחות מהו dici. Mens mea hæc‏ ססק quam‏
לא תקרא בשםם האהרר' 61ל ſicut 6. 6. 0720 ſeminum‏ 6
בצוננו לומר עד'מ כַמו feſterun nunquam vocari poteſt‏

שסדר זרעיםם או סדר מועד Oxrdo ſanctifcatorum, aut purikcate-‏

לה סים
מוז אשר,וֹקוּפ
א

₪

. ק

[ "לזתות

nes. 1106 autem eſt falſum. 5
enim apparet, quantum inſit iis ייו ההה‎
ſapientiæ, profunditatis שני הפדריםם האחרוניםם * -טקוו86:6‎

.

rum & vice verſa: ita ד- -ק סטףסטף‎ ..
litas temporis tui, hæreditas, ſalus, . ded e מעולם לא‎
מסת‎ poſſunt dici ſcientia & ſapien- קרשיםם או סה‎
tia. Unde ſequitur porro, qua- בהפך כן אמונה עתך הוסן‎
tuor 11105 ordines, qui referentur וישועורת לא יקראו הככו‎
ad quatuor 58 priores, non ורערת * ויתחייב מזה שלצתע‎
eſſe ſapientiam neque ſcientiam, יהיוהד' סדרים אשר ייוחסו‎
ſed tantum duos poſtremos ordi. אל הד' תיבורע וההאשונהר‎
לא הכמה ולא. רערז רק‎

וה tatio.‏ אא*

346
tationis. Nam in Graine ſeminam
conſpiciuntur figuræ CGeômetri-
cæ, quales occurruntin Tract. de
Mixturis diverſarum ſpeciernm. Sic
ctiam in Ord. Solennitatis, in 54004-
tho, in Commixtionibus, in Tract, de
Novo Auno, myſterium intercala-
tionis anni. Ita quoque ם‎ 7
de Mulieribus, pertinentia ad Le-
viratum, & extractionem caleei,
in Tract. Jebamoth. Et de 4.
damnorum notum eſt, quod dixe-

rint: Qui cupit ſapiens fieris ſerutafit

dehet, quæ ſcripta ſunt 06 damnis.

Miſchna ultima‏ ם1 dixerunt‏ סעעס

R. Iſmael,qut vult ſabperk,‏ . כתר? הו

ait, ſedulo tractet oportet leges petu-

iurias. nullas enim angulus in 6
<7 major lis, ſuntqut ſicut fons ſca-
tariens. Quod ה‎ vero illi מסת‎

comnprechenduntur ſub ſcientia &

Satientia;tune duæ Partes tert

Gemara crant deciæ ac "6‏ ג
mutilæ, & perfectio ejus erit nul-‏

la. Sed ססם‎ eſt aperte falſum,
& abſit ut credamus. Verun-

tamen nos, quantum permitt
exigua noſtra eruditio, quædam

dice-

| מפתח הגמרא ‏ פרק ה:
חה שק" כי כבר ידוע מה'
שישבהם מההכמה והעמק.

- הרוצרק להחכיםם יעסוק.
\ בתורה גדולל. מהן שהכם'

< \ אלו נכלליםם בחכמה ורעת.

והפלפול" ' זה פתם
בזרעיםם בענין * הצורורק
דהתשבריורת שבמסכ]
כלאיםם וכן במוער בשבר]
וערובין ובו"ת \ פוד ע
עבורי השנה. ונשיםם. ג'כ
ענין היבוסַ והחליצחק בהן
במסכרת יבמות ונזיקין זרוע
מה שאמרו עליו. מאן רבעי
| למחכםלעיין במילי דגזיקיו'
עור אמרו -במשנה אחהונה
מבתרגת אמר ו' שמעאלל

ממןנוח פי?או:}' מקצןע
כמעין נוכע- ואכם לא יהיו

היו א"כ שני שלישי הגמחא
| -ברועיכם מאר ותכלעזיייתיה
ו הבל א שר זה מבואו הבמול
| \ זתלילה שנאמינהו * ואבלל
ת מואטי

* ( הצורוחת התשבר'

Geometria ſæpe adhibenda eſt-

cum prohibitum fit in Lege, diverſas ſe-‏ י9.-
minum ſpecies ſpargere in àgro, Rabbini certor limiter poſuere in omni-‏
bus, ne iſta lex violaretur, ad quos recte obſervandov Arithmetica G‏

ד

₪00
106
מו‎ hræe
ln conkeſi
Phos, quod

וו

Unt à be
90 ic
סוום ופד‎
ה‎
.ס ח‎
931300 inn
2 כוֹי;‎ ,0
03 ו‎
1 Led
שןסןןוֹ ג‎
אח1‎ ge
וו? ל?
In ſine 0‏
וח סװץ
1.

| ,061'8!־6 2
gen‏ 5טוֹסו
Pimor, 1
Pront docen

ו ף

ו
טשנהס מתו
הנד י
מועים ג
התשנויות
נלאם נונ
עורי השה
ען הנס וה
נמפכ עמות
מה שאמרו ע
למחנםלעװ/ 2
ר מל בט
וא ול |
- חוגית לההל
כלנ' ממנות.
כחורת גחול-
לול וא
ללס ח
ל2 שו 7

.
אלו נל

ים מא
װר

V
למיו‎

: 'ש/
Lege, verſau
7 )”ןאָװ/ס ץ‎ 1 0771/1]
7 5};)111”6]!)

7 צ%וֹג!ז? ד

dicemus, ad ſolvendum dubumm
iſthoc difficillimum. Primo

autem hæc crunt præmitt nda.

In confſio 6 penes Philoſo-

phos, quod onor ſit cognitib rerum
ertenu י‎ , gram 0 0

0042 ךכ.ננ‎ vero eſ noliones
unt à Bengeire Okcatocis.
Sicut dicimus; 77 langiris homini
:רעת‎ quod denotat compofitam
0 firnlam mentem & intelligen-
tiam ejus. Et ססם‎ eſt quod R.
Salomo innuit gigl, Cap.
לורס‎ b, quando ſic ait: opyop
eſt tranquillus mentis & animi
ſtatus. Sed tamen Maimonides,
Cap. ult. partis 3. in Moreh,
ita incipit: סכס‎ dicitur Hebr.
ſermone de g. rebas; illa ſumitur
pro ſpeculationibus Theologicis, &
in fine Capitis hæc habet verba:
סכעס‎ quæ ita dicitur ſimpliciter
in quocunque loco, illa eſt finis,
nempe Theolegia.
go dicere, quod »v? quoque
16 ejus gencris cognitio, 6

ſublimior illà quodammodo,

Prout docemur per Prophetam,
qui ait: riniegrte 0 00]/? 100 .

מפתח: הנמראפרק ה

Poſi umus er-

אנחנו נאמר
בעניור1 דעתנו להתר זה.
הספקהקשה עלינרוראשונה
נציע כך * ירועגצלל ה
הפילוסופיכם. היורת | גרר

מה שאטרנו

החכמה אמתרת היריעה
בדבריכם הנמצאים הבאה
לארם מצר הלמידה ,וגרר
מדרעות הכי*ךשכלותהבאוח
ראשונה בחנינרת הבור+ת
באמרנו * אתה חונן לאדם
דערת . ריל ישוב המוח ו
וחשכלתו' וזה העניןירמזהו
רשיבחגיגה פרק אין דורשין
וז'ל הכמה יורעמה שלמה

זל בפרק אחרון מהחלק
השלישי מספר | המורה

המתחיל" כך שם החכמהה

נופל כלשװ קר לל ה

דבריםהוא נופל עלהשגותיו.
'ת אמר בסופו וז"ל החכמה

הנאמררת סתם בכל מקום

והיאת התכליח השגותיו
Eti- 2‏

. -

&»}:וּ ,װן#ץסמוּװצ ום כרכות. 149779 Haæc formuia exſtat‏ * ( אתה חרנז

. וּח;װװסװצ‎ 1003 ſtando recitare tenenter,.
XX 2

6

348
Etiam illud dictum in Proverb.
Salom. probat, quod 00 uno 60-
demque genere cognitionis ſu-
mantur, & differant ſicut ma-
פגת‎ & minus, quando dicit:
quod Dominus det ſapientiam, ab
ore Hjus ſit ſcientia. Hisita præmil-
ſis aſſerimus, quod ſapiens ille,
qui hanc applicationem ſex or-
dinum ad ſex voces ſupra addu
Ctas feeit, סמ1‎ dubio exadte co-
gnitas habuerit definitiones dua-
rum poſtremarum vocum, quas
ex mente Philoſophorum attu-
limus, nec non quod illas acu-
ratiffime intellexerit atque ח‎
minaverit, & ita conſulto ac cer-
ס+‎ judicio hanc fecerit applica-
tionem. Nam ille, & ego, in-
quiet, fateor, nullusque טט‎
quin prioribus quatuor Ordinibus
conveniat nomen ſcientiæ & ſa-
pientiæ, juxta definitiones apud
Philoſophos recepras, ſupra ad-
ductas, & recte fiat ſi iisdem no-
minibus Scientiæ & Sapientiæ,
quibus duo poſteriores, inſigni-
antur, quod eſt veriſſimum:
ſed tamen conlſidero iſta סו41‎
ſenſu ac ſublimiore, & quidem
propter finem qui mediantibus
illis obtinetur. Reperio enim
quod priores quatuer dedueant ad

ך

| מפתח הגמרא פרק ה
י"ת י ויתכן;לומר שרעתת ג'כ

היאממיןזאת ההשגה ויותר
עליונה ממנה מעם באשר
יורה זה אומרו השכל וידוע
אותי וגו' גםהפסוק שבמשלי
יוכיח היותם ממין אהחר מ
מההשגה הנז'ויבדלו בפחות
ויתרבאמרו כי ה'יתן חכמה
מפיודעתי ואחרזאת ההצעה
נאמר שהחכם משר יניה
היחס הגז' מהו' סדרים אל
הו רעיבורת הגזי איןספק
שירגיש וידע על השלמורת
כל הגדרים מחשתי תיבורד.
אחרונות אשרזכרנו מדברי'

< ההכמיםהנז ובאתהו הבחיני

עליה' והניח היחס שהניח

בבחינה זארז בעצמה י וזרז .

בייאמר גם אני מוררה ואין
ספק אתצלי שבר' סרריבם
הראשוניםט יפול שם הכמה
ודעת כפי גדרםש אשר אצל
הפילוסופיםם כמו . שזכרנו
בהצערה ושיתכן הקרא' כמו
כָּן בשם חכמה ורערת כמו
הב האחרוניםם וזהו האמת
הגמור ואמנכ6 אני חקירתי

< כהם| היא בבחינדה אחררת

עליונה

וק
nullaten‏ %
0 ום
Attamen‏
fuem‏ וק
fectionem‏
leterti pott.‏
logiam.‏
qvod mar‏
! אף מסי
00
א Propius‏
מ
וש
08 1
5 ולס
ſer‏ ף
הסו nun‏
erit 4‏ ף
ז 0
inbuamus‏

—
י
Ahmonen‏
2..-.
2
ת
ה
e‏ ג
0

ש

Moe
] האאה
1 לה ממה
4 לה האמ"
| התיד
מההענהועלו
'חר מו כי
מפ'ודעתיואחי
נר שהחנס
ח? תו מח
ו הכתו
שיט \רען
נל הנדם מהי
אחרונות אשי
התכמים תנו וכ
לה תח ה
נא כ
לאמרם א
00 אולו ע
רראשנים י
ה י
: הלפס כ
2 גס הכמה ן
הכ'האהװנ'

הגמרא פרק ה

Ffinem & perfectionem corporalem,

& nullatenus comparari vel re-
ferri poſlint ad Theologiam.
Attamen duo pofteriores tendunt

ad ק6‎ ſpiritualem 66 per-
fectionem ſublimiorem,

quæ
referri poteſt & accedit 44 Theo-
logiam. Et ג ב6זסזקסעק ססם‎
8סטף‎ maxima pars contento-
rum ejus ſunt ſtatuta ac myſteria
abſcondita, quorum cognitio
propius adducit hominem ad
cognitionem Dei, ut patet ex
myſteriis, quæ latent ſub ſacrifi-
cis & immunditüs ac purifcatio-
nibus ; Quorum aifficultati ſuc-
cubuit Sapientiſſimus Regum;:
quando ſcribit: dicebam, ſapien
tiam acquiram, illa vero longin:
qua erat à me. Quapropter
oportet ut duobus illis poſtremis
tribuamus potiſſimum nomen
5

עליונה והיא מצד התכליר]
אשר יושג מהב6 ' ומצאתי
שהד' סרריםם הראשוניכם
'ישירו אל הכל" ושלימורת
גופני ואין בהם יחס וקרף
בהשנתו ית * אמנם הב'
אחרוניםם יישירו אל תכלית
רוחני ושלימות עליון מיוחס
וקרוב להשגת' ית'י וודה כו
ברב עניניהם6 חוקיכ6 וסוד
נעלמים אשר השגתםתקרב
הארכם להשגתו ית' כידו'
מסו' הקרבנורק והמומאורק
והטהרורת אשר * גרולש
העולםנתקשה בהם באמרו
אמרתי אהכמה והיארחוקה
ממני 'ועל כן ראוי שנייהר
+ הב'אחרוניםבשם חכמה
ורערת עםם היותו נשנה על
\ כלהו וכפי גדר הרמב'ם ז"ל
. - קקבף

ט 97[ כס 778 in Gemara‏ ;ו00ש;9. * ( גרול העולם נתקשת

Salamonem, cum profundiur ſerutari vellet, qua ratione fieret, 4
aqua aſper ſionir, ex cineribus vaccæ rubræ praparata, impuro⸗ reddat
omner qui illam tungant, & tamenille qui ſpargit non minus 6 illi qui
ea aſperguntur puri fiant, (Numeror. 6 . XA.) vidiſſe tandem ejus cau-
ſam eſſe imperveſtigabilem, & hujus intuitu ita conqueri in Kohelet.
Cap. VIII. v. 25. Sapientiam quærebam, illa vero longius

remota erat ג‎ 6

Ex bir aquiz etiam manifeſtum לו‎

Ficunt, ſolum Deum ab immundo dare poſſe mundum. Yob.
6. II. v. 42 רוסט לי יתן טסול סטע6 5ו קי סנלס סספוס (עוין עגו‎
: צע שתפ סיוכ לפר סלסס פטרפי 6מכעס וסו6 רסוקס פמנו‎ |

XX3

Indi-

|מפתה הנמרא פרק ה 0

Sapientiæ iac ſcientiæ, quamvis 6
cunctis ſex ordinibus dici poſſit,
juxta definitionem ex Maimoni-
de allatam, quoniam ineſt ipſis
doctrina & profunditas cum
myſterus occultis, finis 6
מגויסס‎ eſt ſpiritualis. Et ulti-
mus qui eſt ordo puribßcationum,
adhuc magis eſt profundus, &
diſſicilis perceptu, quam ordo
Sanctiſicationum.
nim multum tranſcendit ſcien-
tiam, ut apparet cx verſiculo

ilo: Dominus dat ſatientian 800

Nec non ex verbis 3.. %
quando ait: ſapientia ſuperat ſci-
entian. Item ex Gemara (ſta-
מום‎ poſt dictum illud ſupra יאס‎
poſitum, quando interrogabunt
hominem in futuro mundo:
num ſedulo incubuerit in ſingu-
105 illos ſex ordines) quæ 6
habet: An probe ventilaſti ſei-
entiam? num intellexiſti rem unam
ex alia? quod Raſchi eyplicat;
an intellexiſti rem &c. Uad 7
דעת‎ . Idem manifeſtum fit. צס‎
סג‎ quæ ſeribit Maimonides, in Præ-

fat.

Sapientia 6<

הנז מצרהיוּת בהם השכלה
ועסק וסור אלהי נעלבם
ותכליתם רוחני * והאחרון
שהו: מהרורז הוצת יתר
עמוק וקשה ההשגה מקרשי'
כידערת יותר עליון מחכמה

כנרמז בפסוק. הנז כי. יחוה

יתן הכמה וגו ומדברי רשי.

| באמרודערת עריףמחכמה*

נםס מדברי הגמראת אחר

המאמר שהבארגו בששוז"ן

ללאדם בעולים הבא אם
התעסק בכל א' מהו סדרים
האומרת פלפלת בחכמה

הבנת רבר מתוך רבר )55

רש" הבנת דבר וכו/ היינו
דעת* גם ית'באר זה מרברי
הר"מבם בהצעתו ל"סרר
זרעים וז"ל כל הלכה יהיה
בה דכר בטומאה ומהרה

לגדול הרבנים וכיש ל
לתלמידים * הנה התבאר
„

circa impuritatem conſti-‏ וא gradur,‏ נמ Indicat‏ 47 רראשװ' ושני
gui illud tetigit.‏ סכ סקומקס eſt cadaver mortuum,‏ בי סבות tuti ſunt.‏

Deinde פנו , כפפון‎ &c.

/

Hoe

6

ה ..!וּ#/
tem ſunt‏
1
e inmuna‏
| 0 וחן
1 0
ש
ex 14‏ 6]
Vendum d‏
GMidemn in‏

הש -

(trine, 8
Pterea 01
mereintur

שסת |

ה
הה ad‏ 16
ה
ה
-יום
ו , %
1 סת
סו?

וימ | = = "ראשון ושני נקשה אפילו

לר
-
/ וֹ/! שץן ץג
//]1”&־! 07)! 6
אָש ?'?8]/%*8
װס\% שס]&טף.

cl‏ ף ג

הו מראית
שק ופיר *
והכלתם וה
הא מהו
שק לההתו
נירעת יותר
נומ נפס
'ת תכמה ג |
| באמרורעת עו
גם מור ה
המאמר שהנא
ראוס נל
התְסְננלא
האומרת. פלפל
הגלת רגר מר
ש הת דמי
ר' נםיתכא
הו מכם כהצע
סול כל [
נח דגד נשס
ואז וע |
לל הונס
להופדס י

yituteſn anſfr
N d ugt.

tur unicèé nomen ſeient iæ 6ה‎ ſapi.

ſequitur,

ו מפתח הגמרא פרק ה

מכל הרברים הקודמים אשר Seminun ; hæc au-‏ 02 1]
נאמרו לו זתר הספק הנ" tem ſunt verba [85 Luzxlibet‏

04746740 , in qua occurrit aliquid שבכל הסוירים. הששה יש‎

de inmzitztio, purificatione, in 5
”וֹ””ץ‎ 0(”/86%;%/0 gradu, מהלמירה והחשכל' והעמק י0‎

מה של”וּוּ*? יעלם וֹשעל כן 007 190005 0 magnls‏ %[6
הקראָם כולם בשות בשם Magis yronibus. Igitur appa-‏ 0

הכמרה ודערה אמנם הב , 101 28 quæ diximus‏ , 115 צס 106
י פוא ה₪ 48 vendum dubium noſtrum,‏
וני מצר מררגתם= cunctis 11145 ſex Ordi-‏ מ1 quidem‏
חעליונה בהישרתםם האדם nibus ſit multum ſapientiæ, do-‏

אל התכלית הרוחני סביב -סוק profunditatis‏ & , שפס |

ptrea 8 qualiter appellari - להשגחו יתי . ראוי שיוחדו‎
mereantur nomine ſap'entiæ ad -
שם הסוס"‎ ; 150 tamen quod duobus 7 לבר בשם הבמדה ורע‎
poſteriorib', 1060 quod obtinent בחם‎ — n ומצה ערך‎
gradu altiorem, & dir gunt homi- DH RE פךח'וב אים‎
nem 24 finem ſpiritualem circa השבה ןההלךל לארםם על‎
cognitionem Dei, merito tribua- - לי.‎
ילמידתו הד' ראשוניכם רק

”ע”ל למירתו הבי אחרונ" סה1 cntiæ. [1806 ratioòne finis‏
חה הענין יראון לנו שרמזהן -סם minime aliquem‏
reri laudem ac. celcbritatenh -
propterea quod diſcat quatuor 5 ם ן.‎ Rnn רמ2‎
priores, ſed מוטותגז‎ quod יתהלל הככם בחכמתו כ' -ם6‎

אם וגו השכל. וידוע אות' gnitos habeat duos poſtremos.‏

רצה בזוק מהישבה יגיע מצר Qua 06 6 intélligo, quod Jere‏

mias P ropheta ait: ת‎ Lloriator .
Japiens מל‎ ſapientia 04 &. ſed in למיהרת החכםם הר סדרים‎

006 glorietur, [? intelligere & to- õ

gvyoſcere של‎ ; quaſi 01006 ; !־'־נכ/(')יו'"]` נופני‎ Snp
qualem gloriam inde reportabit 595 5 *אשך הרל הואל‎

116 . ף‎ diſcit priores quatuor
ונפסר אמנס ראוי לרולל י‎

מפתה הגמרא פרק 3 332

ordines, cum מסם‎ alium hinc
obtineat finem, quam corpora-
lem, qui eſt vanus, res levis ac
damnoſa? illud vero meretur
gloriam ſolummodo, cum 1-
65 duos poſtremos, qui innuun-
tur per intelligere & cognoſcere,
& referuntur ad ג דעע. & פכפה‎
quoniam finis ceorum !ס‎ 5 ſpi

ritualis ac æterna, ſcilicet Cogni-

tio Dei.
CAPUIT VI.
oOſtquam proximis capitibus
Pcturn eſt, de iis quæ ſele-
Ctiora nobis viſa ſunt circa
Gemaram, in explicatione defi-
nitionis ejus, objecti, cauſarunm,
nominis, & dubii occurrentis in
applicatione illa, pro ratione

inſtituti noſtri: nunc afferre-

mus alluſiones quasdam circa
difficultatem in addiſcenda illa,

לבד בלמירת הד' אחרונים

\ הנרמזים בהשכל וידוע ו

ומיוחסים אל חכמה ורערד

- מצד היור תכליתםם ענין

רוחני ונצחי ר"ל ההשגתו
. - י
(1) אחרי זכרנו בפרקים

הקורמיםם מה שביררנו על
הגמרות מצד. באור גדרו

ונושאו וסבותיו ושמו וספק.

יקררה על יחסו אשר היתה
כונתינו הל* זרה בעצבם
נזכור רמזיכם מרה על קושי
למידתו ואופן השגתו ויהיו
הרבריםם האלרה חתימרת

< מאמרנו זרה הקצר והיו

* כמילי דבריחותה להשיב
רוח .

. במילי רבריחות?‎ ( * Hoc סהס‎ loquendi alludit Autor ad illa quc
in Gemara leguntur in Peſachin fol. 117. Initio ſermoni: benevolen-

tiam eſſe captandam & verba læta סוה6‎ ; uti exemplo quodam ibi
confirmatur:: כסוועת ם סמר ברפס ספו רבדוסות8‎ pppp) כו ס? דנכה כי הוס כעו‎
1106 conferri merentur, quæ dixit Rab Hammenunah in כלכות,‎ fol. h.

cum poſtularent ab ipſo verba læ ta, qualia ſolebunt canere in convivii: 1
ן לחתכן וי לז לסיתכן \ קי תורס ו?י טנוס דסעפי װכ;\:‎

æ nobis quibus mors imminet! ) 2204 illum ingeminaſſe volunt,

ad innuendam utramque mortem & animæ "כס‎ corporix) Ubi lex? ubi
præceptum? quæ obſoleta ſunt apud nos. = תשס‎

ה פסר (סו ע 0

י
autem hæc ce‏
סת hoc‏ וז
verba lxtiti⸗‏
ת0 Ppiritum‏
ſuntammi &n‏
Vn‏ 6 14
we‏ ף 0
האה
luos,‏ 8108
moribus; ))‏
08 6]

מום (ז.\!.

2 koo
bam: 0
סז בוֹ'װ]!”ץ‎
10
. 0 0
את‎ .
Tunc legen
י‎ 5
א4 ג‎
2 7
46676 װ%;)‎
₪0

—
א תימ
ו) לת
ש;,/;ך,וקסוֹפ
7-
ור

2”'””%0&

ערנטה

חנרמויס נו

- מותוםא

רותני תי
וה

ר

() אחףי
הקורמים מ
המרא מר
נושאו פכ
לה ול י
ננחעו אף
ונור מום
פדח ואקן

הדבךים הא

& (1מ6נקוספססן‎ modum. Erunt
autem hæc coronidis loco, in bre-
vi hoc noſtro tractatu, & ficut
verba lætiti?, ad recreandum
ſpiritum oppreſſum. Viginti
ſunt anni & ultra, cum interroga-
166 me VIm magnus & honora-
tus, qui me conducebat in ædi-
bus ſuis, ut inſtituerem binos
filios ſuos, in literis & bonis
moribus; (habitabat autem pro-
סק‎ Caſtellum in confinio Hetru-
riæx) Quomodo verſatus 05 in Ge-
mara? Ego vero ita reſponde-
ותבט‎ : GEMARAM poſſam inter-
pretari. PERuscCR autem legere.

TosAPHOTRIantummodopunctart;

66 iſta quidem non ſine difficultate.
Ille hæc miratus. Non intelligs,

inquit, iſtam reſponſionem tuam.

Tunc regerebam 61 juxta illud

quod dici ſolet, Rem aliam ſi-

mul indicat nobis: Hac reſpon-
ſione Te certiorem reddere 6
habere Gemaram pro filo triplicato,

guæ tota perceptu ſit diffrilis; 4

tamen

וא 0 מפתח הנמרא פרק ו

רוח נכאה * * זרה לי יתר

< = מעשריםם שנה שאלני איש .

נכברגביר ליאשר השכירני

| צביתו ללמודב' בניו תורה
ומוסר היה דר בצר שערי.

קאסטילו בתחוכם טופקאנה

איך אתדה יורע בגמרזת '.

ואני השבתיהו כך הגמרא
אני יורע לפתור אותה ר'ל
אינטראפיטארי בלעז' הפ"
לקר+ אותו התוספו' לנקוד
אותם6 רילפונטארי בלעז'
וכל זה בקוש" תמה ואמר
איני מביז תשובתך זארז *
- אמרתי לו על ררך אמרם
** מלתא אגם אורחין קנת
משמ' לן בזארז התשוברק
הורעתיך ארם כי אני מכיר
בנמר' היותו חוט משלש
כלו קשה ההשגה אמנםם
הואא בזרה רהקושי בשלש
ו מררנות.

סלאס * (וה לי יתר מעשי

. פירום‎ eſt 094 44 Miſchnæ calcem occurrit, Gc. vid. Hal. Ol. pag. 224.
תוספופ‎ ſunt additiones 44 Miſchnam, quas Rabbini poſt R. Judam
adjecerunt, in ſupplementum & declarationem illiur.

| מלתא אגב אורחין‎ (** eſt formula Talmudica, ſæpius occurrens.
Quemadmodum videmus ſtetim ſub init: in נדפק ] לד-ברכות‎ autem qua

4-
Ny . 4.

.4 -
tamen in tanta ejus aifficultate 0
tres gradus, qui diſferant ſicut ma-
jus & minus, ſcilicet boc modo:
GEMARA 037 pars minus Aiffcilis
quam reliquæ 6 , 4000 7 וק‎
שסז/ג]י־-ץװצע?;}#יאַי:?‎ 41 interpretatio-

tionem éjaus. נספטתטע‎ est pars
| 4270 dißficilior illa, adeo ut non

poßim eam interpretari, ſed legere

tantuim. TosAPHOTHautem ſant
pars omnium dißficillina, ita ut
illas neque interpretari, neque le-
gere poſſim, ſed tantummodopaunctis
notare, tanquu puerulus, qui pergit
4 literis 44 vocales & vix poteſt
combinare ſyllabas. Quando ve-

0 6 circumſpicio, , 6
poſſim reperire, quoad diffieul-

tatem ejus & modum diſcendi,
alluſionem quandam elegantem,
אס‎ alquo verſiculo Scripturæ,
non ſine labore tandem invedi
hanc 6 impingas in lapidem

pede tuo, ) פנף‎ eſt סת0‎ . juxta

Maſoram) ſuper leenem & aſpi-

7

מררגורת מתחלפות בפחית
ויתר על זה האופן* הגמרא
יא החלק המעט. קשרה

- מהשניכם) האהריכם) ער
שאוכל" ל"השיג לפחורת
אל פתרונ'י הפ" הוא החלק.

היותר קשה ממנה ער שאי
אפשר לבונת אלל פתרונו
ואוכל" לקראת' לבדיהתוס'
ה= החלק רקיותר קשרק
מהשנים הנ" עד שאי א פשר
לי לבאת בהם אל7 פתרונס

ולנת לקריאתם רק —
נקורם כנער קטן רהנעתק

מהאותיורז נל הנקודורת
אשר בקושי ירכיב הגררים
מהם \ר'ל סילאבי' בלעו'

ובחפשי עתרה ברעיוני אם :

אוכל למצצת על ענין קשיו
ואופן למירתו רמז מה על
צר הצחורת באיזרה פסוק
מן המקרות *יגעתיומצאתי
זה '* תגף באבן רגליך בלי
הח י וי"ו

do in fermone 04 duas rer fimul reſpiciunt, & unäm primariò alteram vero

סלס? 1471 סשיק ססקוסתח ש? & ſecundariò‏

..

ור ר" Jizchac ait in Megillah, Cap. I.‏ .3 14 * ( יגעתי ומצאתי.
ם סר \ך פדס יגעתו ו(6 פנסקו 16 תסלון - סכפתו ו(6 יצעתי 36 תפפין י ינעתי.
Quodſi aliquis dicat, laboravi & tamen non inveni,‏ ומנסתי .pnb p‏
ne credas. Inveni & non laboravi, neque ſic credas. Aſt ת‎ di-
cat, lahoravi & inveni, meretur fidem. 2 -. .

ר ו9ק .12 .₪ 867 ./9 ** ( תגף באבן 6

ל|

ו
tem per /‏
וום les,‏
cicatur‏ ף
beris in illis tr‏
השום
% ש 0
נמו % א
etlam hoc vu‏
tri⸗‏ ג taris‏
lento gradu &‏
Obacnbe‏ 46 05
ת6 ג quod‏
םקם} )83”66&!1
) א חח
ו י

מו ואס |

ף ו
אא per‏ %
Cat!: Cautela,‏
חסז dellcer in‏
1ig anendete 0‏
מז 40 Clcit‏
11}6611) ף 8
ו 00
botunpre‏ 4

—

עֶ אנ! ו
.
an Fii 00‏

וינו מ
וחו עלה
הא הק
מחעים |
שונר ר
אל פתרג'י
הותר קזה
אפזר לנוא
אכד ל
הם הלל .
מהענש ר"
ל לנא ת
וא לקו
קם זך

מהאותיךה 0
שר בקוֹ”,}י 1

מם ול |
נחפשי ת-
*כל למצאן
ואןפ! למ*רתן

0 הנחירן (

0 דוֹםקרא זוּ\
7* נ
—
deſ‏ לו

ווֹמװתוֹ 1

21

006 valde difficilia; ומבת‎ ,
7272 pes taus, 18 eſt, prog eſſus
tuus & inquiſitio מו‎ 15' 6

etiam hoc vult; quando medi-

taris iſta tria jam memorata,

lento gradu & regio more ince-

des ac obambulabis, & innuit,
quod illa eminentiâ 26 dominio

gaudeant ſuper omnes reliquas

ſcientias ac diſciplinas, & tunc

ſign ficatio ppto (in lapipe) 00-

incidit cum illo: Paſior & lapis

Wraels. Super 5ס'3‎ (leonem)

&c. per abbreviaturam ſignifi-

cat: Cautela, Neceſſitas, Doctrina.

Scilicet in verbis Raſchi ad hæc

tria attendere debes, ad id quod

dicit ad præcavendum errorem.
in quem diſcens prolabi poteſt,

& quod dicit אס‎ neceſſitate &
haud potuit prætermittere, quod
deni.

1 5 מפתח הגמרא‎ -
dem ambulabis. Denotatur au-
tem זסכ‎ quoad literas initia-
les, Toſaphoth, Gemara, Peruſch,
quaſi dicatur, quando medita-
beris in illis tribus, reperies iſta

וי"ג כפי. המסור' על ræ‏
ופתן תדרוך ר'ל תגף בר"ת

התוספו' נמרצה פירוש יאמר .

בשתעיין באלו הג' תמצ:ת
שהםם רבר קשרה לך באכן
וחקירתך בהם * אן יאמר
בשתעייז בג' הנז' באריכורת

ומלוכה יהיה יסודך והלוכך .

כלו' שהם מעולים ומושלים
על כל הזולרת מהיריעוות
והחכמורת ויהירה פי באבן

מן * רוערה אבן ישראלל *

על שח"ל וגו" בר'ת שמירה
חיוב. למיררה ‏ ר'ל ברברי
רש" . צריך . שתרקדק בו,

ענינים אלו ר'ל מדה שאמר
להשמר מאיזרה מעות נופל.
ברערת המעיין ומרה שאמר .
שהוא מחוייב והברח שלצת

הי4 יכול להשמט ממנו

ומ'שאמרדרד כאור להסבו'.

אותו למתלמר באופן שלא
ימצצא ברבריו כפל ומותר'
: . ופתן

vocans Ben Joſeph.

\מװן!ג]ס}ס[יוֹ.שװוֹ# jacobus Patriarcha‏ 14. * רועה אכן ישראל

ideo quod victum ]5 ſuppeditaverit &‏ .4ב Appellat Gen. 8112 v.‏ \ א .-- ן
8 [וחסע

סת ו
4

lapir refugii fuerit. Judai hoc explicant 45 primo 0 Meſſia, quen:

Tra.

מפתת הגמרא פרק [ 356
ופתן דהוא מענין פתורת

denique ſceribit explicationis gra-
tia , & זט‎ rationem reddat le-
QGKori. Ita זט‎ non reperias, מ1‎
verbis ejus eſſe tautologias vel

aliquid ſuperflui. vero de-

rivari poteſt פופ ג‎ frangendo,

in fruſta, 66 autem Nun ad-

ditum. Sic enim dicitur 0
tribus iſtis percipiendis, quæ in-
dicantur per =ססל‎ (Leo). 6
poſtea ſedulo meditari oportet

tam in Gemara quam in Toſa-

photh. Præſertim vero in illis
attendendum eſt, ad rationem
fiyli ejus, ad objectiones & ha-
rum ſolutiones, premendo vi-
am, ſi perfectionem velis at-
tingere. Quodſi vero fumatur
מו פתן & |ק!‎ propria ſua ſigni-

ficatione, ſenſus erit per com-

parationem, in percipiendis iſtis

mdicantur, eſto ſtrenuus 0
Impiger ſicut 1600 ,„ (nam h. I.
fignifieatur ex ſpecie leomim
fortiſſimus 6 ferociſſimus); &
intellige pariter, id quod deno-
mtur פנף עס‎ , ſicut e, quod

י

אותה פיתים והנון נוספרת
זיאמר על השגת הג'ענינים
הנרמזים בשחל ואה"כ לערר
ולדקד' בין בגמרא בין בתוס
ובפר' בהם בררך מוגיית'

בקושיו' ותרוצין בררוך ה.
\ הררך אם תרצרה להשיג

שלימותם * ואם יהיה שחל
ופרתן כמשמעו ועל צר
הרמיון יאמר על השנת
הב' ענינים הנרמז" בשה'ל
תהיה זריז ובלתי מתעצל
במו והקשחל שהוא מין
מרקארי -חזק וזריז וגם כן
השכל בכלל ,מה = שגרמז
בתגף כמו הפתןשהוא הנחש
הנקרא. צפעוני שוזוא .רק
הראותבחוש עינו כן תררוך

דרכך בהם תמיר ואזתשכיל:.

ויהיה שעור הכתוב כפי זה

| \ הפי כאלויאמר על שח'ל
|| כמושחל וכמו פתן תדרוך

הגף ומאשר התפרסם היות
דיני רקנמרא ‏ ושרשרק
מיוסדים על * הי"ג מרות
הירועות שהתורה גדרשת
— בהם

Traduntur ! Kegulæ ſ. r3, modi interpretandi‏ * ( הי'ג מרות
כ' Commentario quodam in LEeviticum, ßpyt‏ , ספלי Legem in‏

& ex profeſſo explicäntun 4 R. Aharen Ben Chaim in עלות. פקרון‎ *

Conf. L. Talm. Buxt. ה - 0 .1042 .318 .ק‎

e‏ ספותו
ui vocate‏
habet accut‏
ſus & acien‏
quoque in‏
6 ו
Erit‏ .6
ha‏ וו
ו
(Leo)‏ ול
ק הממז
0 ל ו
נמנומס
, ]6 ח
Principin )‏
XIII.‏ א
ſecundum‏
tanda yenit‏
ו
י
)”[)1[)}6־1 00
ו
damillam,‏

—
י

ולל

64#4 אװ&ן\װוּ

[&װוֹ וװז”ן

””#1'(;;2”%
לד.

איתה פחס
ואמר ל ה
הגומיס נח

- ור נים
ל ננו נתם (

נקשיו' ותרו
הררן אם ת
שלמוקס * וא

[ תח כ
\ \ הרמון יאמך
[ ג עעם ת
4 תלה וו ע
| כמ הל
[ מהא"י חו

המכר בכל
כלנף כמ הפ
הק" צפעיע
הואתכחשעי
"רכך כהם תמין
חה קעיר הב
ו' כאלן יא

כ של וכמו ,

ת ומאשרהה
"' המר

*

| לחעת הקר

qui vocatur baſiliscus, quoniam
habet accutiſſimum ſenſum vi-

ſus & aciem oculorum, ita tu

quoque in illis progrediaris ju-

giter, ſic enim ſapient am acqui-
res. סוע‎ itaque ſenfus ſeriptu-

ræ juxta hanc expoſitionem, 6
ſi dicat; in iis quæ ſignificat
6ו‎ (Leo) eſto ſicut ]60 , 6

tanquam פקן‎ (baſiliſeus) 180606
in פנף‎ (Teſaph. Gem. Peruſch.)
Quoniam autem palam -ס‎
tum eſt, quod leges 6
principia Gemaræ 4מה1‎ ſint
יא1‎ XIII. regulis ſatis notis,

ſfecundum quas lex interpre-
tanda venit ; quia illam com-
plectuntur & in unumquemque
tractatum ſeſe diffundunt: ſequi-

tur inde quoque, Ilongum requi-

temporis ſpatium ad perdiſcen-‏ וע
dam illam, & haud fufficere uni-‏
us hominisætatem à pueritia us-‏

que

ל \ מפתה הגמוא פרק ו

fignificat ex ſerpentibus illum,

בהם כי הם מקיפות אותם
ומתערבות בה בכל מסכתא
ממנה הנרז יתחיים מורק
- הצמרוכות ארך הזמן ל
להשנתה לא יספיקו כלימי

חלד האדם מהנגערות וער.

הישישות אשר על כן אמרו
במשנה במסכת אכות וסיב

| ובלה בה ומינה לא הזוע וכו'

* וגם לזרק הענין מצאתי
רמז בפסוק אחר |משיר
דחשירים סמכוני באשישו"
רפרוני בתפוחיםם כי.חולרת

4תהברה אאני י הו הבר.

החכמרק התלמודי"המעירה
האנשים) על* ההחקיררק
והלמירה בה תמיד בכלל
ימי חייהכם בהיותה ארוכה
ועמוקה מצר |הי'ג מדווק
אשר. הם יסודותירה :ה
המקיפורת אותה בכדל צד:
וההצון באשישורת ‏ כמו
בישישו

— וש ". שב - —

Ex omnibus Ulir elucet mor Judaorum. Nulla:‏ * ) וגם לזה וב"

enim re alia in ſerihendo eos magir delectari videmus, quam vario 7
cum vocabuliæ & literiz, earvum immutatione, metatheſi Gcec. Quod
guidem haud raro oſtendit iugenium & artem, invenitque ſuos aſtima-
10761 , quibus talia leétu ſunt jucunda: fatendum tamen eſt, ſæpius

iſta nimium ל6‎ longe petita, & meras nugas, præſertim in rebur

XY3

que ad ſenectutem Quapropter

dicunt in Miſchnah, in Cod.
Aboth Senex ſias & decrepitus ſu-
per ülÄam, & nunquam ab ea dimo-
vearis &c. Qua de re pariter in-
veni alluſionem, in hoc verſiculo
ex Cantico Canticorum: : 62
סמל‎ lagenis, ſuſtentate me malis ſtis⸗,
quia amore langveg. 06 dicit
ſcientia Gemarica, quæ excitat

homines, ad inquirendum & di-

ſcendum jugiter, סנוהמס עסכן‎ tem-
pus vitæ, quia eſt lata & profun-

da, propter regulas iſtas XIII. quæ

ſunt fundamenta, illam undique
comprehendentia. Senſus au-
tem לפיסות תו‎ eſt idem qui in יסיפות‎ (
ſi mutetur Alephin Jod , 6
Cholem מז‎ Schureckjuxta illud:
Et canus & decrepitus inter nos.
16 )ס,תפוקיס‎ idem 46 טפוקיס‎ mutan-
,ט מו ת ס]‎ ex illo loco: parvuli pal-

mares, 1. 6. pueri, parum adhuc 4-

tate provecti. Itaque ſenſus וס‎
: ſapien-

כִיש שר * בחלוף א ביוד

וחולם בשורק מ **גסישיש

בנו ובתפוחי" כמו מפוחיכס
בחלוף תיו בטית מן**עוללי
מפוחיכם ר"ל בחוריכם מעטי
הזמ,יוהטעס קראה ההכמה
הנז אל האנשיכם ואומרר]
סמכוני של אפול" מכם
בימי הישישות מצר חולשת
העיון אז רק רזתמירו כי
רפרוני בטפוחי ר"ל תציעו
מצע שבלכבם ותעמיקו בי
בהיותככם נעריכם ובחורים
שאו הכחורת הזקות לסבול

מורח חעיון וְתְהזק ההבנה

באופן של4ת תניחוני 2—
ימי חלדכם וזרה מההכרה
לכם לעשותו אכם תרצו
לבא ער תכונתי'כי חולת
אהכרה אני ר'ל אני מוקפת
ומוכללת בי"ג מרות הידועות
קשות

. בחלוה א' בי‎ -- Apud Hebraæos levis eſt harum literarum, immu-
72,. i nil niſi ſpiritur, qui facile inter ſe alternant. vid. Dn.
Prof Herm. von der Hardt / Præceptori- mei in his literis per petus
honorandi. Fundamenta Heb. L. pag. 7.

** ( גם יסיב בנו

Job. e. 1- 10.

Lament. Jerem. c. II. v. 20. ſunt parvuli, qui‏ א*** ( עוללי טפוחים

in manibus geſtari debent.

Com⸗=

6 תגוהאקת
liſte⸗‏ 10

à vodis 0

ת סק |

nunc ſolum
kueme⸗
temihi 0
80000
211 ו6ו‎
ה‎
סת‎
Peromnemy
neceſſe eſt n

ineorcom
6 ו‎
תו‎ „phe
0
ם‎
ו‎
ל‎

1 ]/ג ו
””9”?”70471104'

4
װ)װ שםוֹ - \

תוס ומו'
ןומ; ה
ו"

ג

וחולם נור
ו ונתגוח
ו
נוחיםו'ל
המ'והטעס
הו אל האני
ממכוני שלא
ג'מי השישוו
עיון אז ר
רפרוג' כספי
1 ענלכס
נהוחנם ני
שו המחיר
טורח ו
נאפן קלא
לו חלדכם ו
לכס לעשװ;ן'
לכא ר תכון
אתכר] אני ר
מ כללתגינמ

—
הלדתוז
ץ ט ,

₪ ח

| \ < 78 mutilata ab Autore adducuntur.

פו מפתת: הנמיא".

ל

קשורת ההשנה שבה * עולה = ſapientiam exclamare homines,‏
אהבת נגים * והולרץ-"מד faſtemate menerecedam‏ ; 61000 -
תו ומחול ופאמרם יוצאות tcmporc, ſenectutis,‏ פלסץ 8 -
וחולוות \ בכרמיםם ‏ מש Propter indil gentiam veſtram;‏
. — „ ו nunc ſolummodo perieverate,‏

& gefate me inpalens; h-c ſterni- סכוב * ואחרי. שוברנו מחול‎
16 mihi ſtratum mentis veſtræ, נשליםם רב?ךבר בו היאע מה‎
& 05ז60‎ vos tradie mihi, מו‎ flore . שאמרו ז'ל""*בסוף מסכת‎
ætatis veſtræ, quia tum adluuc תענית‎ -
viribus valetis, & ferre poteſtis א‎
meditandi laborem, vigerque 10361405 Ft qu'dem ita, ut
Per omnem vitam veſtram me nunquam derelinquatis: quod
neceſſe eſt ut faciatis, 11 me comprehendere velitis. Porro
additur : Quogniam amore langveo- Hoc denotat: Fgo con-
tineor & comprehendor in Regulis illis XIII. quæ ſunt diffici-
les intellectu, & quarum numerus 020052 1402 )קכס צס‎ col-
ligiiur. pp vero, ſicut לסל‎ ympano & chorea ; & סט‎ legi-
mus: exeuntes, & iripudiantes in vineis „Ubi chorum denotat
ס1ק1 סם‎ autem quo mentionem facimus cheri, tractationi hu'c

noſtræ coronidem imponemus. Hoc eſt quod dixerunt Sapi-

entes Gemarici p. m. in fine Tract. תעכית‎ : pPuturum eſt, ut Deus

iſta literarum, ex qua ſurgit nu-‏ 03”11?'1}211156 * \( עולה אהבה כגים".

merus XIII. ſit juxta regulam quandam Cabbaliſticam, ג ומטרות.‎ distam.
Quemadmodum enim Talmudici WII. habent canoner, de quibus ſu-
Pra .ק‎ 62. diximur, ita & Cabbaliſtæ totidem habent modos ſeu regu-
Uaa, quas recenfitas vid. in D. Aug. Pfeiff. Git. &. p. 20 8. ſeqqg.

Pſ. CL. v. .‏ א4 Depromtum eſt‏ **( מן תומ ומחול
Cæterum verba‏ .9 .ס XXV.‏ ים יש פו Pol.‏ * ( בסופ מס תענית
Integra vero ſunt 6‏ :
סער כ' פנעול עתיל סקנית pjnyl‏ מקו5 נכליקיס כגך עלן וסו סב ביכיקס וכל
6חל ואתל מלקת עפװ כעכב..חיסכ,ז;”- (אתל כיוס סו;ו,} הנס ול \ל}ל.,ר\כו קי(יכו 13

כבלס וכסעחס כיטועתו -

מפתח הגמרא פרק 1
וגמרא פרק ו 360

ג תענית עתיר הקב'ה (
] מחול ה לעשות choream jaſtis in altero‏ ;
שא' הנ vnpde‏ לבא didum eſte,‏ מזבוֹמסגן#ש};ע 5
ננילר: :": זה ה' קיוינו לו Deus, expectemus Wn:‏ 62;:/ ל
; ונשמחה בישועתו mus aclætemur in ſalute BHus!‏
' 6 .

ש |
6 | ת' קמ לעולמי להש כוי in‏ 5תס 8סהוב ס1ו1 גס
ſecula.‏

7.- ו . “
החד | 8 1 .§ I‏ ₪ ]ז F‏
7;/#7/8”72]6אַי
ו |

א
0
זט

6}}1111 שוֹ&&!ס? וֹ
con‏ סול |

0

תס ]
6 0 6

תי שר
מול ערק
ל 1'. PEimnhereur,‏ .1 המווק 60 592270 || הה
D.& Controverſiarum 01202 uondam‏
Profſeſſoris in Academta Lugdunenſt, epiſtola‏
data. Quam nuper in-‏ עס B. Avum‏ 24 - \
20 סללק er alia ejns 211074 repertam, utpote‏
dumento optime convententem, & in Erkf.‏

quoque adduct am, סול‎ placet ſuljungere.
DCHRISTOFPHORO SCHRADER,
חר י--‎ Acad. Jul. Profeſſꝛon,
פ =יש השפ‎ ,

הולקקוק וה ו-

-
/
4
4
8

. ך‎ 18 clariſſime. Quas ad me dediſti literas Kal. Oct. anni præ-
eedentis, accepi cum סמס4‎ longe gratiſſimo. Etenim exem-
plar ror PL.: à liberalitate tua transmiſſum, multe
perfectius eſt meo, quo uti ſoleo: quin & plura continet. Gaudeo, tan-
tam veteris conſvetudinis & amicitiæ inhæſiſſe memoriam, quæ 4
hoc munus etiam erumpere ſatagit. N ec non inter paucos, ſtare tibi
aadhuc illam ſententiam ſubeiftzis horis Hlebralca & Rabbinica tra-
RGea-2re ſtudia: id plurima oſtendunt in Misnis loca, inter legendum ru-
bPricà notata. Quam pauci hodie tui ſimiles! quæ cauſa eſt cur typo-
lhur. graphiadeo ſint ſegnes, & tardi מ1‎ id genus ſcriptis typo vulgandis;
quod emptores rari ſint. Hinc labores mei, 1. codices nonnulii

rpͤdyd ee

. ר ל . 7%

72

minus id mecum fatebuntur, credo quilingvarum iſtarum ſunt gna-
ri, poſt tantos מורס וו‎ doctorum in ſacris illuftrandis labores, ום‎
סססס‎ poſle, undeporroplus kucis affulgeat ſacris Iiteris, quam ſi
quales quive fuerint olm Pcclefiæ Judaicæ mores, ritus atque jura,
proponatur ex Miſchnajoth & adjunctis Gemaris Nampafum in V.

—

& N. teſtamento ad ejusmodi refpiciunt (criptores ſacri. Neque mi-
rum: quandoquidem 1ו.‎ iſtorum temporibus, iſtiusmodi in Eceleſia
obtinebant. Perge itaque mi SCHRALDERE, ſtudiis iſtis nonnihit
temporisimpendere. Jam diu viditi meam Clavem Lalmudicam,
quæ viam monſtrare poterit. Poſt editum codicem primum 06 Le-
gibus, nihil feci publicum. Parati tamen ſumt Code æ Berachoth cum
Gemara primi capitis;, item Zebachim. Deinde ſecundus & tertius
codex de legibus forenfibus, i. Neſfikim (nam primus jam diu factus

eſt juris publici) ☚◻◻ , aliaque aflecta, non perfecta-

Sed quid agas, ſi typographi lucro ſemper inhient: & grammaticas
ac autores vulgâtos edere magis cupiant. Sed Deo dante brevi aliam
inibo viam. Samuelem Bohl de Accentibus habe ab ipſo transmiſ-
ſum; fed nondum legi, taque nec judicare queo. Deinde quæris,
num Tacitus & Diodorus integri extent Arabicè. Negat Golius.
Vale, Vir Eximie, & Tuum amiéum amare perge. Lugd. Bar.
&2:־1}3[%56;?&8,&?&1 הום‎ ſalutis (640,.

לק לדל ל ל-פופ " ש * ש' 2
4ו1 - : } 4

שוו1

אתעל[ק/קת ש' קם 58 | 5 8 ₪:

C. LEmpcfcur פ‎ Oppyck.

.„

&illuſtrat jicent, nec jucem aſpicinnt. Nihilo-‏ וס דשיר"

נול ע מש |.
ופנס הנ ד -

ספונו וסו פנית
דתו 8 ג תי
פס 9\ תסוסו

יאו" פ'נטנן
תס לי.

-.2

Inquo וו‎

ד

תו שו ת
an‏ סיוו , 18 ,

מאות|

| הוחם‎ Nal

הו וו?
י ו
d widendum Kh⸗‏
Domibitibhah‏

א ום

את |
| 1

.

ל „
ה ול

וא

| ההה
] = | מגון ‏ ש

4

אא ה
ארה ו
-₪ .\
ש יוו

מוות1
ו
ה
tertius‏ ת
factus‏ ו
petſethe⸗‏ מסם,.
נמום -+
aliam‏ וסו את

וום 0ס b‏

Deinde queris,

Negat Golius,

unſmm

מ0 1 5

סוגיורם. התלמורו ..

שו תטנסו םוגיות ודרכיס הי"ך נישכ דכל דככ על ספנו וכו תרוס כר פ69וככטי
טוֹזוּ פװ”. ססוניס נס!ל,קאַ װכק והבחורל י כק:ובו װװװפ!גיסג ועכסו פל!ק,
.;,,}ן ליסכ ק,;;ר;) מסוץ כ סת ווֹך (כ7רוֹןברנלכ)פ< 6ו. „ רפניפספורנר. ו66ב סתיות.
פרפ"ו וסי" כ עבקס 3) 6ו ספול + פתס הסערופס בסקלטתו סכ! כוכתי
פוס ר לוכות פת מלכיס וככן פופר וסו סומר וקכו ו? כספכס 9 תסופו .
-. : < כרסנס כתעל נ','.־'סוד,יי'ור:\` וום Reta‏ 2 ' `

לש

פס פרת קיק זאלקווי ברפוס המשובח. החר אורי פייבש בן
- כהרר אהרן הלוי p'ipypp pnp 'x‏ פדיך ס?ךץכ יאהנם: יפיל נ -
סשואאד 5שפם 11098 -.

In סגוף‎ inveniuntur formulæ 86 modi, diſputationes Lalmudicas

recte intelligendi, quo levabitur ſitis Lectoris, uit diſcat quomodo uſus J
ſint intelligendi, in diſputationibus Doctorum, & diſcipuli prudentio-
res, invenmient januam quomodo pofint reſpondere ad quæſtionem
(in ſuper fluo &abundanti) (Nurnberger) vel (Ke-‏ בלא זאררפסת
genſpurger) & alios uſus, in Raſchi, & qui ſcrutabitur videat Indicem‏
Capitum, & prætationem, nam conſuetudo fuit docere homines; Em-‏

tores, feſtinent, & pecuniæ non parcant, nam hic liber eſt deſiderabilis
ad videndum & bonus 40 intelligendum. impreſfſus Salonki מו‎ Typ.

Domini מם‎ Phaibes .ום‎ R. Aharonis Levitæ, p. m. ſub פס‎ . Magni

KRegis Johannis gl. mem.

Extenebris in lucem produxit & Latina veſte induit, & notis illuſtravit

HENRICLIS TACOBLIS van BASHLIIVSEN.

5. 1. Doct. & Profefſlor.

-- י הסוס מלקהותט =יו‎
. י‎ 4 In Vypographia Orientali Jumtibus Auktoris,
- אקנל‎ evulgavit Johannes Jacobus Beauſang, Lypographus
Anno MLDCCXIV. n, - 8 :

= 4

| 6ה ה3. & E‏ ה ה הם תה ת ההה g K & & S‏

לל

פצצצפמשששטמפפפפשפפשששטשטשצשצשששל

?*\: הקךמח ;-־ך'־,מך,־'[בר' 8 סוד RF‏ .

Editor brevibus 10-‏ וא א
ſum vir‏ מסתנמגת,זגטף %
multorum verborum.‏ ק
Sed ivi in ſemitis Paſto-‏
rum:, ut pascam in hortis ad col-‏

ligendas 50025 Dulces fructus.
Crocum cum Nardo. Ex ore
Doctorum 6 librorum. Et %ס‎
ore Doctorum terræ, qui ſunt in
fiſſura, & in ſepimento. Et
multos novi hac de re jam Scri-
pſiſſe. Multi jam hanc materiam

tractarunt. Secundum altitudi-

nem ſapientiæ ſuæ, & latitudinem
FEruditionis ſuæ. Et quia ſapientia
. ותטטסוקו‎ longior mundo. Ipſo-
rum verba ſunt adinſtar menſæ
inſtrucæ. Et hoc tempore de-
ficit Eruditio & ſapientia. Et me-
moria ſimiliter atque inquiſitio
defecit. Et qui novit regulam

unicam Talmudis, admirationi

eſt. Et hinc vel unica regula
quam accepi à Rabbino meo. 6

quæ audivi à ſapiemibus. Et quod
ſcriptum legi ab uno, Et quod
Deus pro bonitate ſua mnihi ipſi
impertiit. Omnia contuli & in

unam

יאמר המחבר * באתי
- בלשוני רהקצררק

ילרבר.: בי לא איש:דברי
||>פתנכי ** רק בעקבי יזהרוע,
ללקוט שושנים* פרי מגדים
כפריםז עב6.נרדיםם * .מפי
סופריםם יומפי יספריםם י*

-לרעורת ‏ בגגיכם

ומפי גאוני >תרץ עומריםם

בל דם ננרריי.י . ורבו
< המחכרי בזה: הענין * רְבו
- חמנין חברו לנפשותםי כפי

גורלל שכלםם ורוחב דעתם:
ועס היותרה מארץ מדר:

ארוכרה . * הירה לפגיהםם.
בשולחן ערוכה * ובזמנינו.

זדה הרזרה והרל" * נתמעט
ההרגל? וחזיכרין חרלד וגם
אכד הבקיאורת * וכל היורע
כלל מהתלמוד הואת אצלו
למופז ולאורז ולכן כלל
סוגיאא שמרבותי קבלתי
ומשםם איזרה גאון שמעתי *

|ומרה שבארה לירי בבתב

, משבם

unam ותט!‎
ומוק‎
סו‎ ejus me
Deus me 6
Weis, Ve.
urbem plen⸗
barum 6
שמס‎
1ומו‎
devincirem
Eenporis à
מוס‎ 404
שו .לז‎
non וא‎
ה‎
1]360*7030 0
De putent me
unemn, dn

ו מחס -

4 ם
א, ד

5] 108 }60 8[

ה ם
ח0
humlline ee‏
dorhinntdn‏
0
י
ו
ג* temus,‏
1

וּמװ&ז %װ.װ]ס]

.
:

-ד

#”##”””*אָ"

אמר המ
. לש
לונר+ כ לא
אגי' תקנ

י' לת

vn‏ י
כפוים עם נ
סים וע

- תפל אלי א

נפר דר נו
המחכרי כות"]
חמ חגרו ל
ודל ענלםו
ש הוחרז ,
לכה * ה-
שלו דנק
ה חה והר
ךרתר)\ח\יברו
ל ”רחלמװי ו
לת לא

| לא ו
י "חנאן

ח ש

סר -

tenmporis

ſemitas Talmudicas.

ſeripſi mihi in memoriale, ne ob-

livio ejus me caperet. Et quando ,
Deus me eripuit à parentibus
Veni מו‎ magnam hanc

urbem Plenam ſapientum & ſcri-
barum. Oſtendique multis his Do-
ctoribus quæ ſcripſi: Qi deſide-

rarunt 16 04 Typis evul Sem, %
quia
auguſtia Drrins fui,

devincirem multos.

dum alios informavi, in Lege
vitæ. Ethæc eſt illa Lex, quam

dedit Mſes Doctor filiislſrael. Hinc

non licet quemlibet adire ut det
Privilegium, his verbis meis.

Ideo rogo Maſes < .11 Domini,

putent me eſſe virum rebel.‏ סת
lantem, contra Dominum Et‏

ctiam ex his verbis non fit Judici-
um. Sed tantum docentut uſus
Talmudici, & ejus conſuetudines:

Et non feci gloriæ cauſa, ſed tan:

tum exſcribo ut diſcipulus verba
genua flecto
humillime coram omnibus Le-
ctoribus, ut qui inveniant errorem
condonent, & eum Corrigant.
Et Deus nos doceat Legem ſuam

Doctorum. Et

porro ut eam intelligamus, ne er-
remus, & nominavi illum 4
Talmudicos. Quia docet vias &
In Omni-

272 3 bus

₪0 סוית התלמר

unam ſummam, congeſſi. Et

מש תנאון רקאחד ומרק
שחנני אלקיכס הבררתי הכל
להיורת אוהלד א והעליתי
לי לוכרון ולמשמרת לבלד
ההיה נעררת ובאשר התעו
אלקיכם מבירת :אבי אותי'
ופרה עיר גדולרה של.חבמי
ושל" סופריכם ית'לו.באתי'
יאותו בפני -כמרה
לומריםם מופלגי' יוכקשו
מאיתי שאביגת לבית הדפוס
\ לזכורז את הרביםם ומאפס
הפנאי כאשר שעוסק אני
| במלאכר שמים* בתורות
חייםם ' וזארת התורה אשר .
שם : משרה מלמר
לבני ישראל" לאע אוכלל
-לצאת ולבא ולבקש מגאוני
ארץ שיסכימו לי־ב רי האל

ע"כ ויחלל משרה אתת יפני

אדוניו שאל-יחשדוני להיות
כעבד מורר על אדבניו ומה
שגכם מדברי אלה לדונצת
בללאינו יוצאי רק להורות
סוגיות התלמור ורנרגןתיו
אני רוצה * ולא עשיתי ה'ו
להתנדרבו רק אני כתלמיר
< המעתיק מה ששומע מרבו'
ואני כזרע ומשתחורה ער
.. שיתפקקו .

הראיתי

סוגיות. התלמור 14
שיתפקקו כל החוליות 52 pus ordinibus 6 modis ſuis. Et‏
כל מי שמצמת בהבורי זדה 20105 feci ei ſigna 40. Secundum‏

| הקטן שגגור]. או טעיורת' בטשסץ ſap entiæ. Ut intelligantur‏

שידיניני לבף זכורת ויתקן -₪ק 1 ſapientum & æznigmata‏
2 % 41 ץ ' :
הטעורת * ואלהיםם יראנו ₪5 6 ::1:01\1?11:1:;31 ו
מתורתו הקדושה נפלאורת - ל ם י

am ſuumreferre. 600 quilibet
liat uſus. lcofeſtinate Re emi- ויצילני משגיאורת וקראת'‎
te parvum libellum, ſed utilem. בשם סוניות התלמור‎
Hæc 7 verba humillimi brecan. ללהיורת מוררק דרך ת‎
7 3!0#';31% ל‎ / R. aniel die⸗ התלמור ורהלכותיו * בכלד‎
משפטיו וכבל" \ חוקותיו - מיות- ל‎
-. ועשיתי לו סימנים ארבעים | | י‎
1. Si quærens 14 quod 685 ע'ר ארבעים לבינה להבין‎
. ;ית,}וֹ־ן&;־םף‎ ſequentibus ſe ſcire משל ומליצרק רברי חכמים‎
וחידותיו כדי שלא יצטרך ה % 0סעק‎
II. Nurenberger ſi duo oppoſita כל אחר להרר אחף סונו:‎
1*1(&013):&},1,:)7 ex 11115 forme- —y האיך לישב רבר ורבור‎
III. 1 ratzocinia oppoſita viden- SaN 15R
tur מו‎ uno eodemque oco? ומזומן ביד כל י ע'כ ערשו‎
ץז‎ . Quid ſit, מסת‎ hoc ſolum, ſed

etiam illud? ו‎ —
.ץי‎ A Minori ad majus, dividi- להשכיל' כה דבריאסקופה‎
tur in quatuor ſpecies. הנדרסרת כויחל משה ב'אא‎

—

מהרר דניאל שי מראהטין VI Quæ-‏
מלמרפהק'קזאלקווי לע'ע';

א כשמקשן ידע מבריית' למה:הוא מקשהב':חה־לנ;־. 4

. אהרחט6:) ,
ג כשהדיוקיז סותרורת אהררי ;
ד לאצאף ור:

ב (נירו] כרגיר) והונת כשהמקשן מבימתב' ברייתות הסותרות

ה קל -

נושו חושו וקנו זה כרך קטן
הנחמד למראדה ומוב ל

ול
ſra, quam |‏
ר
אסחט
ו
ו
deat?‏
0 1
ו
tantun‏ ” ז
ף 8
א Duum‏
Kmmmas 6‏
ה 0/
וו₪
ige‏ 115
ine nece‏ 88
% חא
ה
ום
ם
א לג

ו
מתי]!)מסק}
אז WI.‏ :
)וֹ)ו!סק!אָע -.
.--
.}-%*&שמ 0

נלמ ו

הקטן שנל
שדנו ג
ולהו חק
"צילני מש

מם סנו
דחות מ
התלמוו ור
ven‏
DN‏ 5
ער .
מל ומר
וחידותין כד
כלאחר לחו
ראךליעב ז
N dn‏ 55
מ נד
נויטו השו
החמר למרא
ה

א כשמקש |
נירתכרגיך!
אה\'רו

ו

86 minus neceſſarium proferat?

6. םסמןטף,אַט]‎ ſunt neceſſarii:

fine neceſſitate proferat:

ſpondentes ?

tuor 7

ci modo proponantur?

367 | םךגיךת התלמור
ה קל וחומר נהפך לד' פנים;-ם1 VI. Quæſtionem ſi formet‏
קןעוא שמקשה לממה fra, quam fübra formare Potuilſ- Nn‏

. | ! קשהנגם בן למעלה‎ |
,
- .תל‎ IIſus qui dicitur vocat & n ז סוגיות זו נקראת‎
vocant 2 . n
VIII. Si quærens 1 mul reſpon-
deat? ה הואמותיבלהוהוא מפרק‎
1%. 51 quærens לתו - \ צתטשקוסאץתן‎

ſundamentum quæſtionis omit- כשהמקשן נאינו מביאת‎ „

tat, & tantum aliquid proponat? הברייתגס והו עיקר‎
X. Si quærens omittat הקושיא ; וסעפק‎

puum quæſtionis fundamenrutn l
הבריית שהיא עיקר ומבוא‎
: אחרת שלא לצורך‎
XII. 51 idem proferat tres ca- "א בשהמקשן מביאת שני‎
485 , ſine neceſſitate“ , בבות שלא לצ'\'ר'ך‎
לב בשהמקשן מביא ;&ר' שה XIII. 51 idem quinque caſus‏
בבות שלא לטורך +
ג בשהמקשין מכיא יחמשה .

XI Srquærens proferat 05

XIV. Unus Aurans; & unus
reſpondens?

8
בכות שלא לצורך : XV. Uaus. quære 5 - & multi‏
יד מקשן אחר ותרצן 5 unus ut alter?‏ 65ז0 מסק)סז

XVI. Duo quærentes & duo re. —20 vhyz מו מקשין א'‎
תרצבים זה כזה + ..
שן ב'.מקשנים וב' . :D, X‏ -מסז & XVII. Tres quærentes‏
ט ג מקש נים ו. תרצנים : dein reſpondentes‏

XVIII. i Juæri poteſt qua- de meP r,, ג‎

'אחר בארבע מל ןוּןןת . וו
ימ ' יאיבעית עלל ךרב,ם. 0 XIX. Tres quæſtiones ſi G dupf‏

XxX. Duz quæſtiones? e e e wnad ב שני‎
213}1 Si בא בשא ימקש הקש ף‎
quæro idem cum T- 0 גתןםפוח‎

368

xXlI. Si Taſesbot idem quæ-
rat, quod Raſchi & reſpondet

etiam?
XXIII. Si quærens indicat Miſ-
nam & reſpondet etiam ſimul?

reſpondentes?
XXV. Si Kaſchi infra quærat
quæſtionem, quæ prius debuiſſet
proponi?

XXVI- 6 occulto legis ſen-

ſu, quando Lex vulgare & notiſ-
ſimum proponens aliud includit
ה1‎ ſenſu ſuo, quæ res ſunt pro-
- הח‎ ?

XXVII. Si Toſephoth quærit

? תימא ויש לומר‎
XXVIII. Quid vocabulum
תימא‎ ſignificet?
XXIX. Miſna docet caſum 6
quo duo Doctores diſputant?
XXX. Quando Miſna poteſt
in uno caſu manere, & tamen
diſcrimen facere?
XXXI. Reſpondens, multas
quæſtiones ſolvit, & habet re-

ſponſionem meliorem, quam

non producit?

וגיות: התלמורי .

XXIV- Unus quærens & duo מקשן א וב'תרצני"‎

כב כשההוספות הקשה מה
שהקשה רש" ומתרץ :
כג כשהמקשורושם המשנה.
ומתרץעליו. - |

כר כשיש
כה רש" שהקשה. קושי:תי
והיא קשה נםכןלמעלה:.
| כו מדאיצטריך' והוּא: עמוק:
עמוק מיימצאנו :
כז תימה ויש לומר :
| כח באיזה תימה שייך :
- כט לימסת כתנאי !
ל ליפלוג וליתניבדידיה :
לא התרצן השיב תירוציםם:
| ויש תירוץ היותר טוב :
| \ לב המקשן שואל מבריית4ת.
| יש בהרישות וסים:ת
\ ומציעתא ואינו מביא כלום
לג לימא מסייע ליה +
לד כשהתוספורת מפרש
פירוש אחר נגד רש"
לה במאי קמיפלגי

XXXII. Quærens אס‎ Baraitha quæ tres partes habet quæ-

rit, & eam tamen non adducit?
xXxXXIII. ו5‎ unus rem dicit & alter 01 veniat auxilio ?

XxXXIV. Si Toſephoth aliam Raſehio oppoſitam explicatio-

nem facit ?

0 וו
XXXVI.‏
hoc Kriptur
XXXVII.
pendium dic
XXVIII
=
וו‎
% U

סאד1
Taln‏ 3
tertoget‏
d‏ ם
Geinde iterun‏
ג ס6 )0

\`

( ל7). .

ס? מסת |

הא (0
0
| &ש) ו

7 ednon %

ף
פהנממנלת
תלמ ט
וא לת
פור 3
ו ושלל

מו ד
ו

ג3 נלההו
לה \
ג מתמ
- מזון/ל
ד נשישמל
שו
כה רש" שי
היא לה
כו מ"איעמרי
וקמיו
, תמהח וק
כז כאיוה תי
כ למא נו
ר ללו ולין
ו

| \חתחץה

ע המקטן שו
י בהרושפ
לתא ואי
ל לנאמסין
7 כטהתוכמו

5N‏ ת
ל מא קמ

hbet ir.‏ ו

Auwilio י‎ .

למררשו שלל רבי וכתב מהר'י קארו בכללי גמרת שלו ומים -.

tan en

ו

XXXV. Quà 0616 diſputant?

compendioſius loqui ?

reſpondens dicit, licitum סם‎ eſt,

(2) a zN hic verto ut &e Ouaæſtio, quæ eſt objectio -וק‎

165 סוגיות התלמוד ‏ א
לו סוגיא מאי רכתים : -
לז סוניא סיצור בגמרגת !-> . ואא
לז - ק 2 ל6. =ו 61 hoc (criptum‏
. למ סוניא רשי בסות'גמרא 4 pPendium dici potuiſſet ingemarz?‏
מסוניאברש'"מהררי נמרים; XRXVIII. 5 840 potuiſſet‏

XXXIX. UIſus in Raſchi, contra Gemaram ? -
XL. 11 מהררי נמריםז 4ת מו‎ 3

הא "

XXXVI. Uſus מאי וכתיב‎ ubi

L DRimus ufus Ixpe invenitur סוגיא \ פעמיםם רבור]‎

- ששראל א*נע" ליה על ענין , ו4 ) terroget, quæſtiones‏

deinde iterum quærit ex Baraitha אהד והפשמן דהשיב . לדו‎

\ מותר * ושואלל חר כ[ qua pateteum‏ אס (b) contraria,‏

--

ra talia vocabula vid. Clave Gem. Ritmeieri מז‎ notis 9. 3. p. mex ed. 6.
)7( ברית4ס‎ Baraitha סות‎ malui retinere, quam vertere, מ1‎ ſe⸗
quentibus autem ordinario reddo Exotica, ſequens verſionem Lem

V Fereurij „Quid illa ſit dicit verbo R. Juda in מבוצק הגמראת‎ 6.16,

60 non ſatis clare, clariora habes in כריתור‎ præfatione, dy⸗-
עץ חייכם‎ qui eſt K. Jacob Hagis, fol. 4. Col. 1. his verbis

< \ ואחר שהוברו ששרה פרריכם מחולקיכם בסרר יפרה במסכהות |

ופרקיםם וחלוקורת קטנורת רארה רבי חייגת תלמירו שלל
רבינו הקרוש שהיו רברי המשנרה סתומיםם אשר ל+ת יספיקו
לרוורת צמאונינו * חבר התוספת4ת ועניינרה תוספורת —y‏

המשנרה * וגלוי מעמ4ת * וכך חכרו -רבי חייגת ורבי אושעיא =

וחכמיםם אחריםם ברייתורת ר'ל לשון ברגת חוץ שנאמר חוץ

—

ſciviſſe non licitum eſſe, ex eo איתיביה מברייתא האוסרתי‎

| =\ הנה תימא על השואל אם) 826 568 concludunt alium eſſe.‏

ידע הברייתא למה שאל= explicatio mihi non placet, nam‏
איבעי" ורוחק לומר שוהן 00966 , 68 ()) 06 uno‏ מ1 quod‏
מקשן אחר שכבר נמנו וגמרו eſſe unius, reſponderi poteſt du-‏
בהליכורת עולםם דבסוגינת ו

Et סום‎ 66 primus modus; . -
Quærens habuit rationem quod אחר הכל מקשן אחר, ל'ש‎
potius licitum quam illicitum 8 ; לתרץ על שני דרכים‎
& Exotica habuit, quæ 6000086 הוא‎ R

non licitum eſſe, hinc quærit, an זה שיש‎

per rationem, vel Exotica ſit illici- לחלק בסבר' בין מה ששאל‎

ובין הברייתא שוה העניין tum. Quando e cant Exs⸗‏
יותר מהברויתא דלבך שאפי ל השום הא תסם nam‏

| בתחילה

רביםם הוקשרה לי למהה זו נקראת ברייתנת וז תוספת' ער

שמצאתי בכריתור1 שכתב שהתוספתות הי4 שניתוםפא על
המשנרה * לפיכך אינד כתובדה לא בלשון תניא. ולא בלשון
ה'ר עכיל והיה לי לומר שהתוספורת הכ שסרר רבי חייא

בפני ר' והירז אומר לו כתוב כך וכך * והיינו ראמרינן-רבי לא . -

שנארה רבי חייא מנין לו זברייתורד הכם משניורת שנאמרו
שלא מדערת רביוחוץ ממדרשו * ' ה.ר₪ ה

Et poſtquam echdiſſet VI. ordiner & in bonum ordinem diſtribuiſſet,

in Tractatu & capita, & paragraphor, vidit R. 4 Diſeipulis R. no-
ום.‎ ſanctic(Jehudæ) verba Misnæ occulta, ut hinc ſitim noſtram ſublevare
non poſſent?* Atque adeo edidit TOSEPHLA (additiones) ſuper Mirnam

(vid. Diſſ. n. prinam de Conſtit. operis Talm. 6. 14. P. 105.‧) )26400-

ſuit rationem ejzis: Et ſie ediderunt 5 Chaija, & R. Ouſchia & cum ipfis
Tapienter ali, BARAlTIHOS. h. e. phraſi ברסת‎ 7 dicerent ex-
ra Academiam Rabbi, & ſcripfit 8 Joſeph Karro, in libro N P29 כ‎
(de regulis Gemaræ) quem ante, multes . edidit; Diu dubitavi ⸗

גאססם) -

dens ex re
ס ף‎
1
זג0‎ potius
tum 14 ו1‎
Gictat 0
Exbticis א‎
]00
1
lictum,‏ וה
quod ſi lieit‏

Alius mo
6 7
quodres !

ש -

וה
ת4
g‏ ו
1
bet duos ſen‏

7 —
וו
00?!1':5»(11)־11!1
תו N‏ 1\13?

.100 ו

1 dali
&\[611]1)18(

ſermert

ש&ססצװס 6

אית'ניהמג

| תחתשו

ור הגריף
' הה
מקש חר
נהליכות !
אחר הכל ג
לחיץ ל שו

הררך ה

רכמנקלחל‎
0 הבךװתאַ
שטאלגומה ך
. —
ום הקש
תי נכ
ו על והיח
כנני 4
שאָח ו ת
לא מרען \
ת וו
ln‏ ום

װשש 0”?#4 ל[סװ
nes n Mnun‏

me de hoc quæris, quod rationem
dat potius permittendi non tan-
tum id licitum eſſe quod ratio
dictat ſolum, ſed talis res quæ מ1‎
Ecxoticis eſt, etiamſi non detur ra-
tio cur licita, tamen licita 6 ſic
reſpondit. Quid dicis quod non
ſit licitum, cum tamen videamus
quod ſit liceitum.

Arllius modus acutior; certum
eſt quod quærens ſciverit, Exotica

quod res ſit illicita, quid ergo in-

terrogat ? An hæc res æquipol-
let illi rei, de qua Exotica? vel
an adhuc difficilior res 06 qua in-
terrogat, quam Exotica? Cur in
Exoticis dicitur, אסור‎ & hoc ha-
bet duos ſenſus, minus illicitum
eſſe

וד סוניות יהתלמור א
Exotica volunt; Non reſpon-‏ ₪ -
dens ex reſponſione percepit,‏
quia prolixius loquutus eſt, quia‏

בתחילה מהו אסלדמות זה
העני]לברייתא* או להקלל
יותר מחמרת הסברא וא'ת
מאי מקשה עכשיו מברייתא
- האלאדמייוי"ל כי הפשמן
הירה משיב לו יתור לשון
בפשיטותו שלא לצורךיומאי
היה כוונתואלא ע"כשהשים
לו בדרך רכותא ער שאתה
שואל על:זה הענין שמברתו
נוטה להתיריותר לא מיבעי'
זדה מותר אלא אף הענין
הברייתא שאין הסבראנומה
להתיר אפ'"ה. מותר ולכך
דהקשרה עליו איריבירק
< מברייתא האוסר' בהדיא וזהו
הדרך מורגל בפי הרבנין על

הרוב : -
הררך השני הוא חריצות
מאוד * בווראי
השואל

unum dicerent oSEPHIA alterum Baraitha , 1966 inveni ſeriptum in
libroCerithothloſephta ab augendo ) אסף‎ ( dici, hine non dicitur (in Toſe-

Phta) e (Zania,) aut רבניםם‎ (docuerunt Rabbini) unde
concluſi 10 SEPHOYHeſſe 4ה‎ quod R. Chaija adhuc tempore R. ehuda
didicit, & ab ipſo ſcribere juſſus eſt, ideo etiam invenimus ſæ pe quod ſi Rab-

bi (ehuda) non docuit, unde id hauſerit R. Cpija, & EXOTIA expoftta

Fuerunt extra Academiam R. (Jehudæ) ipſo inſcio, (i. eſt. mortuo) Quia
ſc. ſolis Doctoribus Exotices id nomen 72074 , & docuerunt Rabannim
competit. Nam Authores Zoſephtæ Emorræi (אמוראיםם)‎ dicuntur
quibus in ulu eſt dicere vv̈ doceo ſuper eam, i.e, ſuper Misham
פסנץ 2 44 - ב ' -

-.

ut quando ſfactum 616 mancat.
Iterum interrogans ſcivit quod 4
quod in Exoticis מסם‎ eſt licitum,
& tamen interrogat, an illa res
debeat ſimilis eſſe Exoticis, &
tantum in principio ſit illicita, vel
adhuc gravior debeat eſſe quam
Exotica: Sed reſpondens dicit
non eſſe prohibitum, quare 04<
rens quærit 06 Exoticés quia מ1‎
illis expreſse dicitur quod vetitum
ſit. Nam ita dicit, non interro-

eſſe ſimpliciter, ſecundus ו7א7אא‎

. מוגיות
השואל" ‏ ידע דהברייתא
האוסרת עניןזה* אך שאלתו .
= היה אם זה הענין אסור כמו

ענין דברייתאי או יותר חמור

מענין דברייתא דהסכברא

נוטה יותר להחמיר בענין
השאלה מענין ודהברייתא
דבברייתא קתני אסור ל
לכתחילה מותר בדיעברוזה
הענין יהירה אסור . אפילו
בדיעברי אבללאעלתה על
רעתו של השואל שיהא

gari an 165 licita 616 debeat vel

non, ſed tantum an gravius pro· ך‎
hibita 26 , סהום‎ mihi illa (Exo-

דהענין יורתר מהענין
דברירת' והסברא ‏ נוטרק

מותר

vid. Gerithoth fol. 20. Col. 1 . ed. Amſt. in 8. per *164 non per & זט‎

qui modus loquendirecentior eſt, & Gemaricis com-‏ תְנינא רבניכס
petit. Sic ut Authores Misnæ dicantur Zanaim, poſt Rabbi jehuda‏

verò ad R. Oſchija exorti ſunt dicti illi Emorræi, tandem vero ſucceſſe-
runt Rabbanim R& D Opihatores(vid. iterum meam Difl. I. de Con-
ſtit. op. Lalm. 6. 4 p. 104.) & cenfer K. Eliakim Panzi מפתה‎

editionis pag. 316. 9. 3. ubi brevius 5 lunc obſcurius‏ =סם הגמרצת
Cl. Kitmeiero propoſita videbis, quæ 44 intelligendum Talmud‏ ג ea‏
tamen ſcitu maxime necefſſaria ſunt.‏
שלשלת Libro 5Pr‏ מ1 ſua paria, ut vides‏ מו Oſchija, & dividuntur‏

Gemarici itaque incipiunt à K.

ex quoſuo tempore Catenam Kubbalaæ exhibebo 1. 0. ſeriem Gemarico-

rum, in ſupplementum Ottonis Hiſtoriæ Miznica, libri ad Studium Tal-

mudiecumſumme neceſſarii; Interim vide Clavem Talm. Lemp. 6. 14
& in Sepher Cerithoth Cap. 4. fol. 19. & ſeq. Unde autem dicantur Gema-
rici, & opus ipſorum גמרצת‎ Gemara, Chriſtiani æ que 6 judæi ſe ſci-
re præſumunt, ſed ſi recte noſſent, etiam exponerent, merio quidem

—5 PR „2‧— I i
"א | ר ן דר‎

להחמיר* והפשטן השיב לו

noſter

1ו

recte‏ ה
tibi 1‏ וס
quet‏ זמווסק
ſPpondetur c‏
ה
tandi habere,‏
ו

להפך שש
ושר

quiliden
0ס ₪1 3ו‎

- 000 0

K. E‏ הל
0 וו3
ך סמול

ו ?וֹוֹ””]סוֹ »

);//547””/08 2
ג .
וֹ?נוֹס?%ז וו
*%ס
&}\\6\11\&8!

: ו. הםל
, ו 0
7

| י
| ההאסתה

ע רנריהא
מע'ן רגריו
נומה יותר ל
| הואלה מע
דגכרית\ קו
ללתחילתכות
נריעגרי אכל

| רס לו

מחו'ני א
העין וחו
דגרת' \
להתמרי ותמ

—

ed nonper N ה‎
ת הה‎

ſt Ribbiſeluuds

vero ſiccele‏ ת
תח לת מ

סט inc‏ ץ
שהו ו
: . ,

K.‏ י
לת הקבהה
־סס!'\ג(ןן%;)שםי!
T.‏ ת

Aguærit.

סת התלמר ם' |

0864 ( ſe recte habent. 568 tu di- מותר והקשה איהיב" מ‎

מבריתא דהאוסרת והאיך ספופ licitum effe, ubi‏ גסם cis‏
אפשר , A r‏ בשלמא poniitur quæſtio ex Ewoticz re‏
אני ליא יש\*;;'%כ.”}וֹ”'צי מימי אם הוא contrarium, rem in‏ עש;ס!:ט?%י
מותר אך שאלתי אם הוא majorem cauſam ve-‏ 1101.35.' %ך}ש
אוֹ'}וּוֹייןן בריעבדר מתני ף 0 הס1 Jquam‏ ,,::61 4 01101+
שהסכרא נוטה יותר להחמי"..

אלאו לְדִירֶך קשיא. והשיב ולו. התרצן דיש לחלק להיפך שיש.

סבר' יותר בהגנין דברייתא לאפוה. יותר מבזה הענין אשר שאל" .

r‏ י ב חום ב סא הוים הם
סוג'א

באשר \ המצא II. Ecundus uſus ſi duo quæ:‏
המצא 5הלטןר.?נתט־ן(}טף!,*עט:וֹמג;וֹמסץמוֹ”נ?י»!פןט־ז %
ב' מקשניםם * ומביאים — & Exotica,‏ 1066[ נטם" -
| אחרי בריירת והברייתורת illa übi contrariantur, duobus‏
סותרת אהרריי והימצאלמ' -- modis exponi poteſt.‏
אופממם יו- שוס נמקאס וס

- האו \ /

noſter Kitmeierr — - =לשל והקור וא סוו. -יום = כ יו י 4ס ל‎
` . Ritmeierus p. 323, meæ Ed. notarum ſuarum 40 Elavem Ge-

ma * - .,,. נ דר י"ו‎ 5 . . 7
]683)};1;35&?%?1 reprehendit, quod cum promitteret Cap. IV.
ymologia vocis Gemaræ, tamen ibid. non de 4

Errmn voei Tengeed, dilerat, cui & hoc אס‎ meis addo. Apellam illum
Allin E s velle (can ſc⸗ 1( agere 06 definitione Gemaræ, quam de
õ 48 Cap. IV.) ditfert. Sed etiam ille peccat
quando ibid. in notis Buxtorfium refutat, ſine ullo Argumento, cum

Virorum 2 m ſententi
. ג‎ Magnorum ſententi- 2 י ל‎
; ntentiæ non niſi maximis gravifſimisque Ar-

gumentis refelli debeant, dum interim miſeram ſuppedit at originatio-

nem, à K. ſoere, do 8
3\*6\23&8511112 ere, aere, non addendo, quare, aut quomodo?
Rentiam amn nrinritatem Doctiſſimo Viro cauſavit, nos Buxtor fi ſen-
oiplement, Nam F.da Gerivar, à ſignincatione, ſapplementi aut
7 י י ה-‎ otum ſumtum
מל י.- סקא < - פא < נר ה-0‎ - vocatur ל ב‎ 0000000
ſed ſublimio סו, . ף‎ 2 ocendo,
ko Momentum c. Niin, Qemiara 4 &?טג]?־ש]ףנ‎ 01045 ſupptementum vel
c. Misnæ, vel clarius כמר‎ ſignificatu perfechonis, quia

almud vaſtum illud corpus Juris Judaici Eccleſiaſtici & Civilis, per

Gemaram, perfectionem deſideratam accepit.

0

374 התלמור ב‎
Primus modus eſt quando in-
terrogans quærit quis Doctr ve-
tet, quia Exotica permittut, deinde
quærit à Doctore permittente, ad
Exotica vetantia. Hæc mira ſunt,
quæ quærit, cur מסם‎ interrogat
Exotica ipſa, habetne quærens
reſponſum eas non eſſe contra-
1125 , 6 Dodctores, hinc 06-
bet alia ratio dari. Reſponſio
eſt ad hos duos modos, duplex,
1. Qusgrentem noluiſſe interroga-
re Ewotica, dum contrariæ ſunt,
& וסו‎ ſcivit aliam Reſpon-
ſionem reſpondentis, cur quando
altera vice interrogavit de Do-
cCctore permittente, & Exoticis ve-
tantibus & reſponſum accepit à
reſp., hæc duo diviſa eſſe debe-
re, (diverſas rationes eſſe utrius-
que) Exotica & diſputationem,

nam סע מ1‎ 06 quà diſputarunt cau-
ſa major eſt permittendi, quam

in illo quod habent Exotica. Ex.

gr. Exotica loquentur de platea,

. ₪ id 06 quo diſputant, concer-
nit campum, quod quando ita

eſt

סוגיות:

האופן הראשון \ הוא
שמקשה
למ'ראסור מברייתא המתר'
ואחר כך הקשה על מיר
המתיר מברייתא האוסררת'
יש לתמוה על זה המקשן
אמאי לא הקשה הברייתורת

אהדרי בלז ואכם ידע איוי
\ תירוץ שיש לחלק שאינכס
< סותרות אהדרי א'כגם עתה
|מאי מקשה על מ'ד האֶחר
ויש לתרץ סוגיא .. זו עלב'

דרכיםהרר' הראשון הוא זה
המקשן לא רצרה להקשוי
הברייתו' אהרדיכי כבר ירע
תירוץב' של התרצן * רהיינו

כשהקשה בפעם ב'על המ'ר .
|\המתיר מכרייתאהאוסררת:
והשיבלו התרצן שיש לחלק
ביןהענין הברייתא ובין ענין .

פלוגתתםי שענין פלוגתתכם

נוטה הסבר' יותר להתיר *

( בת\מזס?&ססוֹט;װ[ט סוגינת‎ loquendi, & linc Tit. Libri

notat Librum agere de Uti-‏ מסם Talmudici,‏ אקש סוגיורת התלמור

Talmudis, ſed 06 formulis ejus loquendi; Certe Lempereurium‏ וקז

non legit qui aliter vertit,.

-| שם‎
/ ,
(contradicunt,

tur deplatea,

6 סא |

vetant‏ ה
quxæ‏ וחום
ur de agro‏

- | מאתש‎ di ſpur⸗

סחת.
ם
pantiam eſle,‏
Doctorem de‏
ו מוס ו
tantum qu‏ 4. ,
roget, altern‏

qu‏ ש

0 את duo‏
₪ ₪00 ז
וה 00 916
moratum ek.‏
&1'8)](0 מ
ס\
י
שם
farientin‏ ח
pale‏ י
הדו
ם

,םן;ןןן)\'ן%\"!מ
י 0].6?
י ;װסװמ%

-ַ3

8 מ דאסומנ

אז כן הק
המת'ר מגרית
'? לתמות על
מא לא הקר
אחדר' כלן א
חירוץ ש לת
טותרות אהדףי.
מא לה על
וש לת\'ץ סי
דוליסהרו הף

תקש לא ו

הנריותף אהודי
ה' שלהתו
בשךלשך י
ךמהירמברװתא
ןרשינלװתך;ו 1
]ךעט)הכךו!ח
' י
ſn‏ הרז

eſt Evotica ſe rectè habent, nec
contradicunt, nam vetans loque-
tur de platea, & licitum faciens
de agro.

Exoticis quæ licitum faciunt,

quæ 06 agro loquuntur, ut &

corum diſputatio Campum con-

Cernit, docuit quærens, & ſecun-

dus reſpondens reſpondit, diſere-

pantiam eſſe, de quo diſputant;,

Doctorem de campo, & Exoti-
64 licita facientia loquide domo,

ſed tantum quæritur, quid imer-

roget, alter quærens, nam ſcivit

reſponſum, quia non interrogat
duo Exotica contra invicem, de-
buit ergo ſcirce Exotica vetantia
agere 6 Pplatea; „ זט‎ ante me-
moratum eſt. Poteſt dici quia
jam

reſpondens reſpondit
ad primam quæſtionem, quan-

do à Doctore vetante ad Exotica

licita facientia, interrogavit?

Keſp. dixit, quod Exotica lici-

tum facientia loquantur de do-
סמז‎ quod valet,

defendebat. Hcirco- jJam quæ-

rit reliquam quæſtionem de Do-
64010 permittente & Exozitis ve-
tantibus, nam jam non poſſlum
dicere reſponſum, quod ante ha-
buit

סוגיות התלמור ם.

568 quod attinet Do-
Cckorem vetantem interrogat, 06

ſed de campo
illicitum eſſe, זט‎ Doctor vetans

375

uvp&ππ ν HnνονN„
בר'רה * ופלוגתתם מיירי‎
בכרמלירת בן ירע המקשן‎

לתרץ. בלז ד־*חלק בן ה
הברייתות רברייתא המתרת
מיירי בכרמלית * וברייתא
האופרת מייריבר'ה אבל על
המ'רהאוסר הקשה מבריית'
- המתרת דמייריבכרמלירת *
יוגם פלוגתתם מיירי בכרמלי"
כאשר למר דהמקשן בלז
והשיב לו התרצן הראשון
:חילוקע"ר משל דפלוגתת'
:מיירי.בכרמלית * וברייתא
המתרת מייריברשות הותיד.

השני דהא כבר ירע תירץ

בלז מחמרה שלא הקשרק
הברייתות אהדדי שהבריית'

\ האוסרת מייריבר'ה כדלעיל

וי"לישעתה שההרצן השיב

לו עלל קושיא ראשונה
שהקשה עלל מ'ר האופר
מברייתא המתרת והשיב לו.
- שברייתא.

המתררת ימיירי
דווקא ברה'י משמע הא

| ברמלית:אפוריכמד האוסר

וצװכ

..

סוגיות התלמר 2 6
|‏ | וא'במקשה הקושיא השניה
- - כעל מ'ר המתיר מברייתא

buit, quam quod Exotica quæ
זהגוסץ‎ , loquantur 06 platea,
ſed de campo licitum eſſe, ut
Doctor petmittit, quod eſſe non
poteſt, nam alioquin eſſent con-
traria, nam Exotica quæ licitam
faciunt loquentur de סהחס4‎ ſed

de agro vetitum eſt. 1 8900
; quæ vetant, loquuntur de

platea, ſed de campo licitum
eſt. FEt quæritur quid reſpon-
ſurus ſit, reſpondens, nam re-
ſponſio מסם‎ recta eſt, alias con-

traria eſſent ut ſupra memora-

tum eſt, hinc dicit, יוס 0101 גז‎
ſe, reſpondentem verba ſua צס‎
gr. proferre, ut 11 dicat, dixit tibi
R- Jochanan „eſſe rationes qua-

non contrarium ſit, nam 01-‏ סץ
cere poſſum Doctorem prohi-‏
bentem diſcere Exotica quæ lici-‏

tam faciunt (i. e. ſtatuit) loqui
de domo, ſed de campo licitum

eſſe, & Exotica quæ vetant lo-

quuntur de agro & Doctor qui

permittit, credit Exotica vetan-

tia alium ſenſum habere, nempe
agere de platea, & quæ permit-
tunt loqui de agro.
Auulrlrius‏ ת אם

תירץ מה שתיה לו בלץ
דהיינו הברייתא מיירי בר"ה
ולכך אסור הא כרמליתת.

| : מרתרתכמװך רוֹ.מחור :”ךא”ב

דברייתא המתר'מיירי דווקא:
בר'הי הא כרמלית אפורה *

| = וברייתא האוסר מייר! רווקא
< \ בר'הר הא כרמלית מותר *
וא"ת א'כ מאי משיב התרצן
ימאחר שפתר לו התירץ
עיר משליאמר לך ר' יוחגן
כוונתו שאין זו קושיא ה
\ הדיוקיםאהרדי רי"לזיל הכי
-קא מרחי ליה וזילהכי קא
מרחי ליה ר'ל המיר האוסר

מוקי הברייתא \ חמתרות

| דווקאבר'הי אבל בכרמלית.
י .(;?ותר» כפלוגתם והברייתא

האוסרת מיירי בכרמלית והמ'ר המתירמוקיהברייתא. האוסרת

דווקא כרשורת הרבים וברייתא המתררז בכרמלית ;

]

2

וח Alius‏
1 021606
ו
ז damentum‏
pern.‏ 4ם

. וח‎ led yet

16 06 platea
098 6100 e
6 6 7
סק‎ 008
loquuntur a
74 ף‎ per
ſic 0 6
404 601
quuntur 46 ;
ſe, nam alias
ה‎

fuit‏ ה

הנש
de‏ 6 11
61]
0 מנוד 5
fionem de‏
הדוש
10 ןתן -.
ש
Ham‏ 00

Drimum
% ge

ל מו המי
6 לת רא

חרן נה ש
רה'יעו תכריית
לנן ר ה
מחות כמ" |
תקש תדיק

| = דגריתא המתי

גרהי הא כומל
ו"יתאהאוכר

כרתרהאנומי
אחאל מא

נאחד עתר
"א נתקטחהר

כ ל דהתרען או

ד מלאד
ונתו שאוז ו

מח לה.

לז לקרר)

"קפרה ו

ה כפלרגתם

H

agro.

JHor 377

Alius modus, aliter ſolvit,
quærentem noluiſſe Exotica op.
ponere, ſed ſciviſſe primum fun-
damentum reſpondentis, quod
Exotica permittentia de domo

agant led vetans 06 agro ſolicitus
ſit, de platea autem nihil ſciverit,
quid ergo quærit primus quæ-

rens, de Doctore vetante, cum
pollit dividi, nam res 06 qua

loquuntur agit 06 agro, & 0

tica quæ permittunt de domo,
ſic ergo dicendum, quærentem

apud' ſe didiciſſe rem de quà lo-

quuntur de agro agere non poſ
ſe, nam alias intetrogandum eſ-
ſet, de Doctore permittente ab
Exoticis vetantibus, nam antea

- 26 non fuit quæſtio, quia dice-

re poſſumus Exotica, permitten-
tia agere 06 agro 66 Doctorem
Permittentem agere de domo.

Sed nunc quod reſpondens re-

ſpondit propter primam quæ-
ſtionem de Doctore vetante,
nam ille (Doctor) loquitur de
Impoſſibile ergo 61 di-
cere alterum Doctorem loqui, de

domo, nam alias conſentirent,

& ſic eſt quæſtio 06 Doctore per-
mittente, cui reſpondens dicit,
primum, reſponſum manere,
quod id de quo loquantur agat

B bb de

P‏ < להיפיך
: הבלין לא
רצה המקשן לשאול" ה
הברייתות אהדרי כי ידע
תירוץ הראשון של התרצן
שברייתא המתררת . מיירי
דווקא בר'הי וברייתא
האוסרת מיירי בכרמלירת

- ור'הר לא עלתה עלז לבו '.

ואית מאי הקשה המקשן
הראשון על המר האוסר

הלאג'כ יש לחל' שפלוגתם
מיירי בכרמלית ובריירזא
המתררת מיירי בר'הי * וייל.

המקשן סבר רלעולםם אי
| פלוגתתכם
< בכרמלית דא"כ תקשה Oy‏
המר \ המתיר . מבריית4ת
האוסררה בשלמא בלז לצת
קשה זה די"ל רהבריית+זת
האוסררת מיירי בכרמלירת
ומיד. המתיר מיירי בר'תי *
אבל עתה שתירצתי בשביל
קושיא הראשון על" מ'ר
האוסר שזרה המ'ד מיירי
בכרמלית וא"כ היאך אפשר

יֶ לוכזרשמ”ר העב.י מייריברה""י
דא'כ

\ אפשר שיהיו.

סוג'ות התלמור ב 3738

de סקב‎ , 86 4 permittentia
de domo.
102216 ג‎ Doctore permittente ad
Exotica vetantia, dico tibi Exo-
tica vetare de platea, quia major
cauſa vetandi, quod quærens ne-
ſcivit.
Alio modo, invenitur in
Talmude, quærentem proferre
duos verſus, זט‎ 06 una 16 quærat,
. 6 unum verſum quem profert 4
Quæſtionem primam, eſſe contra
alterum verſum in altera quæ-
ſtione. Alia quæſtio, cur non
quærit quærens duos verſus con-
tra invicem ? Duos verſus -סם‎
luit contra invicem quærere, quia
interrogans vidit quod non fint
oppoſiti. Cur quærit סה‎ initio
06 duobus illis verſibus? Quæ-
rens perverſe interrogat, -מגזט‎
tea quærit, quid vero reſponns 16=
ſpondet? Interrogans quærentem
. ת1 מסם‎ totum intelligit, ſed
tantum generaliter intellexit. Ideo
interrogans alterum verſum pro-
fert, זט‎ oſtendat, illum verſum
non 4ו1‎ exponi debere, alias enim
alterum verſum oppoſitum fore,
cum tamen ſenſus prioris verſus
talis non ſit, ſed debeat habere
ſenſum alterius verſus. Quæ-
ſtio mea inycrfe, & reſponſio
nulla

Quid ergo vis inter.

דא'כלא פליגי ' וא'כ קשרק
עלהמ'רזה האוסר והשיב
לו התרצן רלעולם תירוץ

ראשון הוא אמת דפלוגתתם

| מייריבכרמלית *

ובריית' המתרת מיירי בר'ה!

ורקשיא עלל המ"ר המתיר

מברייתא חאוסרות ‏ ו"ל

דהברייתא האוסרת מיירו

ברשות הרבים שהוא יותר

חמור אשר לא עלה עלרעת

המקשוודוק ? . -

האופן השני נמצא

בתלמוד שהמקשן מביגת.
\ ב'כרייתורת או ב כתוביםם
להקשות על ענין אחר ולא.

על שני מיר וכתובא' שמביא
בקושיא הראשונה סותר לזה
שמביא בקושיא שניה* וא'כ

נםכאן יש להקשורת אמאי
ל4 מקשה הברייתורת או
הכתוביםאהדריבלאזארת'

ובזחה לוא שייך שום ררך

| מדרכי הראשונים * ויהירק
הררך כן בשלמא בל'ו לת

רצרה להקשורת הכתוביםם
אהדרי כי למד על פסוק
הראשון

)8}%1 ת
dens 44 ſe⸗‏
Cicit ſenten‏
titur interre‏
querens du‏
ה
ג מו1

דדו
ווֹחטן\
0ז
ת tum‏
!קט} א
א }}6011100
1 0211[](0 0
\אַן\\\\\\)ם11*)
can‏ ח1 ]?”ק
hypocauſto‏
א סאת in‏
ו

Mo וס‎

ים
um pertinen‏

tentig e -

ו
.%[]8 מל
ול 0
הש
6 \

וא'כלא ול
עלהמרה
ל\ התו
וא הוא)
'ונ
וגריית'המת
ויו ד
מויתא ו
התנר"תא ו
נרשות הונ
המראקרל
המקשודוק
הארפן \
נתלמר ץה
נמויחות \
להקטות על.
לעימרל
ת
שמביאבקןשאָ
סטן ' ל
ו
הנתוג'סאהר

7 N

נררכי הדאעו

ך ק נו
תח לרקשװ־

פלש. - ו. רתלמרר ת-

nulla eſt, ideo telpondet reſpon-
dens 0 ſecundum verſum, 6
dicit ſententiam de verſu primo

obiter, & ideo inverſum non -ק‎
titur interrogationem. Quare
quærens duos verſus non oppo-

ſiiit, nam ipſe obſervavit eos ſuum
ſenſum habere.

5. z.

III. Ve ſententiæ Misnæ

unius vel Exoticorum u-
norum 6מו‎ oppoſitæ,
tum medium reſtat ut eas divi-

dat, ut ſupra in Misna dicitur in

domo eſt licitum, intelligitur, ſed *
מ1‎ campo illicitum eſt, ſi in fine

dicitur ת1‎ platea prohibitum, tum
patet in campo licitum eſſe. ם1‎
hypocauſto plane licitum, ſed
in platea vetitum eſt, verum in
campo medium, obtinet 1. e. pri-
mo quidem vetitum,
Cum tranſit; vel ftatim -1ת1‎

. 164 ſi fa-

um pertinet, 48 finem: Sen-

tentia eſt, domi lieitum eſſe, 4
campum זט‎ plateam, סמות‎ 116
י‎ Poſſumus etiam

tum eſſe.
dicere finem pertinere 24 -ות1‎

uum, tantum ſcire debemus, quod
- ב‎ fieri ס6וס‎ , niſi סמטז‎

Bbb 2 - ססהגטף‎

רהראשון שמשמעתו כמו

האחרון וא"ת א"כ מאי רקשר ;

בתחילרה *. וי"ל שהקשרה
להיפך כמו שהקשה בפעבם
שני וא"ת ומאיהשיב התרצן
ע'ווי"ל התרצןהבין כפשום'

והישב לו כפשוטרה ובא|

רהמקשן בפסוק השני ל
להוכיח לו. איך עלהה על
רעתך שאני מפרש הפכוק
הראשון כפשוטו והקשיתי
כפשוטו הא הפסוק השני
הוא מתנגר לזרה * אלאצ"ל
ע'כ פירוש הפסוק הראשון
דהוא בררך אחר ויהידת
מוסכם לפסוק השני ואכ
הקושיא שהקשיחי בתחלה
הואלתיפוךיוא'כלא השבת
כלום על קוש”תיי והשיב
לו התרצן תירוץ על פסוק

ב' כוונתו לעולםם פירש.

הפסוקהראשוזֶהוא כפשומוי
ולכךאינוקשה להיפך וא"ת
תקשה הפפוק" אהדרי וי"ל
פי" הפסוק הב'בררך אהרת
־כאשר תירץ בפנים ודוק ;
| הצ
כשהריוֹקים שוי־ין
המשנה או של הברייתות
טותרין.

380 .- 1 סונות. התלמה‎ -
quando rationes זרה אתז זרה ול 08 , 0366ף2‎
מסת‎ quando inæquales ſunt. Et
ſic etiam ſcriptum in TZoſephoth ad
C. 1. חולין‎ & eorum ſententia
eſt, ſi ſententia non eſt permit-
tere campum ut plateam, tum
non dico campum eſſe ut pla-
team, quia rationes מסת‎ eæxdem.

שברישא קתני בריהי

סותרין

שהאמצעי מחלק כרינו ע"ר

המשל

מותר משמע מריוקנת הת
בכרמלית אסור * ובסיפ+ת
קתני ברהר אסור משמע
' מריוקא הא בכרמלית מותר
התירוץ הואת בר'הי מותר

לגמרי ובר"הראסור לגמרי*

- 4

IV. ſus, ſi Talmud docet
NNXIres res מו‎ Miſna neceſ
ſarias eſſe, ubi una plus
eſt, quam prima, tum docet
Doctor poſteriores & duarum
parcit. Tum ſolet Doctor reſpon-
dere, non tantum ſententiam eſ-
ſe hanc, ſed etiam illam. Sed quæ-

ותריהא בכרמליות
כמו בר'הר ואסור *

| \ ובכרמלירת ממוצע אסור
לכתחילרה ומותר בדיעב'י
אוי"לנעש רישא לסיפ' וה'ק
. \ ברהיש

נעשר

וכן נוכל לומר נעשה סיפנת
לרישא אמנם צריך לדעת כי
אין אומרי" נעשרה צתלצת
|| בשהטעמים שווים אבל לא

כשאין המעמים שווין * וכן ritur ex Toſephoth Cap. 1 ogn⸗‏
1ם 7 י י

בתוס' פ'ק רהולין

איתצת
צוֹצסשגס&ם? .

וכוונתם כשאין הטעם של" כרמלית לפטור כמו הטעםט בריהר

ריכ] נעשרה ברמלירת ר"הר כדינו . כיון שאין הטעמים

כשהתלמור עישה צריכות' בג'ררכים השנוים במשנת *

שכל אחד רבותא יותר מהראשונה קשה אם כן
תנא האחרון ויהיו שניהם הראשונים בק'ו מהאחרון וררך

אין אומ
שוון :.

סוגיא

ליתני ה

התנא להשיב לא זו אף זו קתני אבלל קשרז דאי" בתוספורת
כפ'ק רקירושין דאין אומרין לא זו אף זו כי אם בבכאלא' .

ת
ſed etiam ho‏
non duobus‏

unam quame

| 8

ſius quo tes
ונונ‎

| - וד‎ ſunt

, סוו
לנם ita‏
fiunt, mult‏
nx, Dam 0‏
קו quod‏
tum, multo.‏

- מוח‎
Queritut do⸗
viros, 0

ג , 4ם

את |
;]0([;[[! ו |

in caſa 0

quam /‏ ס]

! qurtitut de

ג ח"
ח !]ש[) ו
| ןן\\ש#)'!וֹ) א
nece‏ ו

ול

מתוין וה
המו' מ
מול שנריי
מח ממע
גנומלית אס
ק' כרהר
ר קאהאנג

| התלוץ הוא

מונו'הי
נומל
לנתחילרן ומ
או"לגעש רש
כרה'מותריה:
שחמ נ
ננוכל קפר.
ת
0 אומרי' ג

: להמנמים שו
| כשאץ רטעמיס

א נמק
א וא .*

N‏ להול
e‏ לל)

האה
,

נפפק ה ש

4 לו

דתלמרר -

ubi ſcribunt, מסם‎ 010606 hoc,
ſed etiam hoc, in uno caſu, ſed

non duobus, dicere debemus,

unam quamque illarumrerum re-

–
ולא של בבות וציל רכל א'
מאלו הרבר"שהן חייבין יש

לו היפוך שפטור בהיפוכו.

um facere, & eſt etiam caſus oppo-

ſitus quo res illæ non inferunt rea-

tum, ut ex. gr. viri, mulieres & par-
virei ſunt ſi portant ſabbatho in
platea, ſed non in campo. Non
ita quæri poteſt, doceat parvi rei

fiunt, multo magis viri & fœmi-
næ, nam dici poteſt, in ס11‎ 11

quod in agro non inducit rea-
tum, multo magis apud Viros &
forminas, quam parvos. Tamen
qurritur doceat Doctor parvos
- 86 viros, ergo multo magis fœmi-
nas, reatum inducere in platea
de parvis, & abſolvunt in cam-
po 06 Vitis. Sie dici poteſt, foe-
minas majorem licentiam habere
in caſu oppoſito quam adultos,
ut & parvosi חו‎ caſu oppoſito ma-
jorem quam mulieres. Sed tantum

quæritur 6 hoc uſu, invenimus

ſæpe in Talmude quod interro- ר‎

get, quid audire me facit, (d)

Rabi in hac Doctrina, cum jam
id didicerim ex Misna altera, re-
ſpondet neceſſum ita fuiile, nam

quod-

בגון ע'ר משל אנשים ונשים
וקטנים תייבים יבשמטלטלין
בשבת בר'הר אבל בכרמלית
כולם פטורים וא"כ לא קשה
לכתוב קטנים חייבין ומכ"ש
= נשי ואנשים הי'ל לענין פטור
בכרמלירת. הרבותא יותר
בנשי ואנשים מבקמניםם אך
קשה לכתוב התנא קטניכס
ואנשים וילמרו הנשי' מק'ו

החיוב בר'הר מק"ו מקטנים.

והפטור בכרמלירת . מק"ו

מאנשים וי"ל דנשום יוסיף.

עור התיר ,בהופוכו יותר
מבאנשיםם וכן קטנים יותר
בהיפך מןהנשים אך קשרק

מסוגיא זו על שְנמצא ב
בתלמוד כמהפעמ" שמקשה
מאי קמ'לן רבי במשנה זד

= הא כבר תתנא . ענין.. ז

במשג'אחרת:י ומתרץ צר"יב ,

ךכלא סברא נומה להקל"

'ותר משנ'" nep‏ לי
שני-

)4(

ris, notans cOncidonem .
Bb b z

modus oduen- Gemaræ familia-‏ . י וק קמ'לן

תלמור: ר
quodlibet cauſam habet, quod de-‏
beat eſſe vilius, quia in graviore‏

482

non eſt vilius. Quia in graviore סת‎

eſt vilius, quæritur quid miĩhi ם‎

cauſæ, cum una ſufficiat? Dico in
qualibet caulſa & augment(é);plus ..

eſſe quam initio, nam ſi tantum in
initio unum augmentum eſſet &
unum in סמח‎ quæri poſſet, pona-
mus illic initium ſohum & -ם סום‎
nem ſolam. Quia verò initium &
ſinis extant debet in toto סםומ1‎ 6)-

ſe augmentum & ideo duabus ra-

tionibus egeo „ quod 1 סס‎
initio debeat eſſe augmentum:
Sed hic non interrogandum, do-
ceamus magnos ipſos in platea,
% parvos ex oppoſito in agro,
alioquin debuiſet prolongare,

tiam dammi 6 quod inde ſequi-

tur )/( 3 Nam utraque ſunt au-

menta, reatus concernens viros
in platea, & qui ex inde ſequun-
tur, contra parvos, & ſemper
Præſtat dicere via brevi, adhuc
plus dicendum, illic debeo dice-
re, quod rem ſua natura cliciam
ex fine, quando interrogatur⸗-
quid

סוגיות. ה

שני סברות בסברא א' סגי'י
והשני רבותא בהיפוך וי"ל
דע'כ כל" א' סברא ורבות!
יותר מבריש' ראס לא כן
אלא דאחד רבותא ברישא
וא' רבותא בסיפא - קשרק

| א'כ לכתוב כאן הריש לחו"
וכאן הסיפא לחוד ומדכתם.
באן הרישא וגס הסיפא ש/מ

שאכ כל רישא יהיה רבותא
ולכן צריך ב"סברות שיהיה
בכל רישא רבותא לאפוק'
כאן איןלהקשו לכתוב אנשי"
גופיי בר'הר ונשים וקטניםם

, | \ בהיפוך ככרמלית דא כ הי,
iibi‏ גוטחסיד -

צריך להאריך ולכתובבנשים

= הגוף והריוק. כי שניהםם. |
fœminis adſcfibere fubſtan-‏ &

הבותא ‏ הגוף נגר אנשיכם
בר'הר לחיוב והדיוק רבותא

\ ננד קטנים ולעולם) צריך

לומר דרך קצרה ועו' "ל
דהתם ע'כצ'ל כיכבר אדע

מעצמהמהסיפי כי יקשה לי

תרתי למרה לי אלצה אחד
רבותא ברישאבלא הסיפות

rei alius.‏ צמ:);ץ,?*?בי.סט י
[
ל .

0

( ריוכן‎ 2004 inde ſequitur ſc. אס‎ Augmento. ,

augmentum modus loquendi Gemaricus, quo notatur‏ רבות' ף)

מ מם ₪

tum in initie
bet 00 init

דז"

61
ש -
que‏ (?) י"
צו ( mude‏

] סת‎ Per,
Medras ) 0

0 3!־110‎ 0
Prohibina eſt

ס
י.

—
ולקו .

ם

| ש

והע' ום
דונ נר

| י

אלא ראחו
וא ונוחא

14 אננכתג
| ש
| נ הרש)

שא כל ר
ור
ננ קא

| את

נופ" כד הו
נהקוך ככר
צחװהאךו]

| ף הלו
| תא
| דם ו

דו.
החם עכןי

מחס

2 סװף 1

ח

quid opus eſt his duobus, tum

eenim dicendum eſt eſſe augmen-
tum in initio, ſine fine, in quoli-

bet caſu 1הנמ‎ augmentum.
6.
סך ך.ץ\‎ uſus quoque ſciendus

elt, quod omnia argu-
menta 2 minori 42 ma-

Jus ( 2 ( אטף‎ inveniunturin Tal-

mude, mutari poſſint quatuor

modis, per ſimilitudinem, ut מ1‎

Medras )7( (Alleg , uxor tua ₪-

bi licita , tamen filia ejus tibi
prohibita eſt.

Uxror proximi
prohibita tibi eſt, )7( hinc cjus
filia tibi illicita eſſe debet ; Hanc
a gamentationem etiam invertere

poſſu-

סוגיות התלמוה ‏ ה\

38

בכל אחד מהרישא רבות+ת' -
ודוק : :
סוגיא ז צריך אאתרת
ב ב לרלת מיבל הקו

הנמצא בתלמור נהפך לר
פנים והוא ע"ר משל דאית'.
|במרר' מה אשתי שהי4ע
מותרת לךאפילו הכי בתוק
אסורה לך* א'א שהיא אסור'
לךק'י שבתה אסורה לך *
והנה יש ללמוד להיפוף
ק"ו שברת אשתך מותררת
לך מק מא"א שהיא א
< אטוררה לך ובת' מותררת
לך אשתך שהיא מותררת

Mukæ Abbreviationes inveniuntur in Talmude quarum non‏ כן"ך,5)

inſima hæc ipſaæſt, hlene legitur ודומר‎ à minori 44 לה‎ quod
Pprimum illorum Argumentorum eſt, quæ jam ג‎ me ſunt producta in
Obs. S. L. I. pag. 149. in nova Ed. Clavis Talm. L'Empereurii p.
- נ0ם.153.0.210‎ oſtendit A. non tantum ץ‎ 3. ſed etiam plures eſſe, at-
qque ibidem vertit ab impari. Atque hos ſeripto conſi gnavit D. Ilmael,
Præter quos dantur 32. modi, quibus ſermones populares‏ .154 ספס כ | תא מיו
eodem Paragrapho. Inter‏ ס48604 .156 -ק eruuntur, quos vide ibid.‏ ש
quos etiam eſt Parabola, ſic regulam 26. illarum 32‏
| ז

.vertit Lempereur,

cujus exemplum hic luculentiſſimum habemus.

(5) משל"‎ Similitudinem hic verto, Lempereur parabolam ver-

tit ut vidimus, eſt autem hic ſimilitudo,

ſc. 2 diſpari ita argumentatur.

ſi hoc non eſt licitum, ergo alterum licitum eſt. Si filia non eſt licita,

ergo mater, & iterum ſimater illicita ergo filia licita, & 16 porrè.

0

384 - סוגיות התלמור"חה‎ |
poſſumus (k) ita ut uxoris tuæ fi- קו שבתה מותררת לֶך'‎

'־ מותררז לך מק'ו b‏ — ברת Nam uxor viri quidem prohibita,‏
< אשתך שהי:ת אסוררה לך

quo tamen נוסת‎ obſtante 8112 lici-
ta tibi eſt; Uxor tua tibi licita à
inori 44 majus, etiam filia ejus .
titi licira eit: Etiam diſci poteſt * :;י&ש:;:י& יפהי'ח לן‎
uxorem proximi eſſe licitam tibi אמה. הא מוחלח לך‎ :
à minori 48 majus, uxoris filia ti- והנהיש ללמוד ק'ו שאשתך‎
| ל ל< אטורת + יגם ל‎

אפ'האמה מותרת לך ברת

-ש -

() מ להיפוך‎ argumentationem etiam invertere poſſumus, ac ſi

dicas contrario, qua argumentatione etiam utuntur Chriſtiani, licet

0 א6 intricati 6 Gemaræ,‏ מ1 1 1 ali‏ ס1ו
סף oper ex‏ 1&8)111"11110־111)[\161.?811]11.111;1מצ&גאָף,ע:):װ\בסשבכ] ,

patet judæorum acumen, licet id eis vitio verti debeat, quod nugis ſæ-⸗

pe ſeriorum loco operam dent.

(*) א"א‎ Sæpe occurrit in ſcriptis Rabbinorum, & plene ſcribi-

אמר , משל צמדוסץ שו0 ארגי אבי ego dicam, vel‏ אומר tur‏

modns unue,‏ ארפן ארזר dicit,‏ מא אחר אמר , שום dixit‏ אליהו

. . אי בעירת , שקסק non eſt‏ אי אפשר dus aliur,‏
אשרת, 108 Amen‏ אמן אמן , 4440 אימצת ſequitur‏ ומגם"&,יגס'ן:ן

dixerie, ſi‏ 7 אי אסרר] uxor viri intelligitur autem adultera‏ איש

dicis, ſc. ſic, tum bene eſt, אברהבש‎ Abraham pater noſter, vi-

it. 696. Atque tum ex conne-
de Buxt. 46 Abbrev. p. J6. edit. Franeq. 1696. A
ione videndum eſt, quid ſignificet, hic ſine dubio אישיוטזגזסת‎ 4
uxor prowimi, quia additur 79 ונוֹסץץ;װ!ים 6 שהיצת אסורדה‎ ira eſt.
Et iterum וקר שברת אשתך מותררת לך מקו' מא'א -שהיצת‎ |

ים enduk.‏ סו Nam prolubiam‏ לך.ובת' מותררז לך ;

א'א שהיאת אסורדה לך כ'"ו שבתרה פפזסו proximi, his‏ שבװןוֹ ”

uxor proximi tibi eſt prohibita, multò magis etiam fi-
Wen le Phufa 66 א"ה /סס&טמן}\וֹג}ז קס‎ addere, ſed cQum—
de eo videri poſſit Buxtorfius,in L. Abbrev. .ק‎ ss. dictæ = -
hic abrumpo, legitur plenè אפילו הכי‎ & verti olet egae ſer⸗ -ש‎
num, attamen, adhuce, quanto vel multo לודד‎ quam Verii ..

lia ejur.

mam hic præcipue locum habere, attentus Lector 6 on niger
י - ג‎ . Opecialu
En uſum cognitionis Abbr eviationum & ipſarum

. ſeu PHRASIUM. י‎ 2 )1( ,

.

האה

ם

-

4 ו
מולז
1צט
quando 8‏
eſt 10‏
ג סום
וז סז\מות
ום 1חז 510
ו
mud, 8‏
ה

דז"
0]
-א
קסל 1
ת1
התסז !
ſti‏ ף וֹ)סןן,ף
ctiaen‏ ת

1וו
eſorh 0‏
ף 1
ו
no⸗‏ אס

0 סג |

0 ח0
0

וה ו?

מותוח (
ך
אהאמה
אא שהו
ר ה
והנח'? לל

—
שו‎ 1
riſtiani, icer
are;ex 00
007 ſe

וש Pene‏
אמר , ו₪
וו .
י הו
ד

פ\ / !וֹ/'!%& 1

ה לחו הו

Im ₪6
א'שאן‎ PR
Simalliug
ל ת.‎

]

א* חא,
etn.‏ ו ,
e.‏ 009
0 0
etian⸗‏

שו"

]00

bi illicita eſt tamen mater tibi 1-
cita eſt, filia uxoris proximi tibi
licita eſt, multo magis ספוס‎ ma-
ter ejus. Etiam dici poteſt ab
argumento ב‎ minori ad majus,
uxNorem fuam tibi illicitam 600
quando filia uxoris proximi tibi
eſt lcita, tamen mater vetita eſt,
uxoris tuæ filia, tibi illicita eſt,
multo magis mater illicita eſt.

- סו5‎ ſimilitudines, ſunt in omni ar-

gumento uſurpatæ per totum Tal.
mud, excepto eo caſu quo lex ex-
preſſe mandat vel vetat.

VrVu. quando quæſtio pro

V ponitur infra, & quæſtio
elſt, quare illa ſüpra non

fuerit mota; Et ſi quæras, -ל‎

re prius quæſtionem infra quam
lupra proponam; Reſpondeo,
quod qua ſtio quæ infra propo-

nitur, etiain ſupra ſit, nam 4

Primam fupra 61 refponſio, quod

ſi vero infra quæritur, ſuperior
reſponſio non debet valere, alias
inferior quæſtio nullius momen-

₪ eſſer. Etiamſi ſuperior re-
ſpondens non habeat locum in-
fta, tamen dici poteſt eum (Do-
Korem) infra docere, propter

לצ הו סוגיות
אסורה לך מה ברת אשרת
איש שהיא מותרת לך אפ'ה
אמהאסורה לך בת אשתך
שאמורהלך אינודיןושאמוק
וה אסוררה לך כך הואת
המשלבכל הק'ו שבתלמוד
|אכם ל4 שהתוררה התיררק
בפירוש או אסררה בפירוש

,.0

0

סוגיא ואני מקשה קושיא
2 למטה וא'ת למרז
לא מקשהאני למעל' * ואבס.

תשאלאותילמה אני מקשת --

בתחלה למטה ואח"כ למעל'
ולמה לא מתחלה למעלוקי
וי"לדוקא כשאני שו למטה
או קשה למעלדה גם כן כי
מתחלה הייתי אומר למעלה
תירוץ אבל כשאני מקשרק
למטה ע"כ תירוצים הלמעלה
אינם תירוצים דא'ל כלממה
נמי אינו קשה כלום: אע'פי
שתירוץ שלמעלה אין שייך
למטה מ"מ י"ל דנקט למטרת
איירי דריש' רשכם הוכרח.
ללמו כן כפי תירויץ שתרצתי
למעלה אלא ע"כ מרמקשה
אני לדמטרז ש'מ שתירץ
: דלמעלה:

386

Pprimum caſum Miſnæ (1). Quan-
do infra proponitur, ſequitur
primam reſponſionem nullius
momenti fuiſſe, atque ita quæ-
ſtionem ſupra quæri debere, di-
cendum ergo eſt, ſupra noluiſſe
Proponere quæſtionem, ſed quia

docet propter caſum ultimum,

etiam 06 ultimo caſu qaæ-‏ סהום
ſtionem inſtitui. Vel etiam‏

dici poteſt, eum ſupra noluiſſe

quærere, quia propter initialem
caſum docet מו‎ medio caſu, ſed
in ultimo quæſtionem locum
commodum habere.
tem poſſum dicere, docet pro-
pter caſum medium, alias enim
eſſet unum Propter alterum. (m)

7

VII. 7)05 סות‎ vocatur apud

ſapientes vocavit, voca-

bant, (un) nam 06 ]0
dicitur, & vocavit nomen ejus

Jacob,

Non au-

סוניות התלמור וו
| רלמעלהאין אמת א'כ קשה

למעלרה ו"ל לו רצית!
להקשות לעיל כי "ל איידי
דסיפ'נקט הבי ולכך מקשר"

-אני לממה בסיפא באמת או

י"לרלעיל לא רציתי להקשו.
ד"ל איידי. ררישא נקס
במצעתא .כן אבלד בסיפגת
קשרק * ואין ללומר. איידי
במצעתא.ראם כן הוה איירי
ראירו עיי-
סוניא ואתת נקר4ת בפי
החכמים המפלפלי/
בחכמדה ויקר4ת ויקראו כ'

| שםשייך ג'כהפוג" גבי יעקב
נאמר ויקרגת שמו יְִעקב '.

וגבי עשו כתיב ויקראו שמו
עשוי ופ" רשי ז"ל גבי יעקב
הק"בה קראלו יעקב משמע
דקשהה לרש! ז"ל למרה לצת

\ כתיב ויקראומשמע אם היה

——

() Su& Notat primum caſum Miſna, ut ultimus פיפא‎ &
medius מציתא‎ vocatur. סמו1‎ interdum etiam occurrit מצית+ת‎
רמצית4גת‎ medius wedii 048 . 5 ל יא סיפצת רסיפצעל‎ , &
וה רישא רראשגת‎ initi, quo tempore res 61 difficillima.

(n) איידי ראיירי‎ in T. Orig. habet propter propter, verto
ut ad Latinismum perducam unum propter alterum:
non habet, in ſtudio Gemarico ſed nimis longe petitum 6166 , es
ginge zu hoch / dicunt noſtri Judæi.

Quod locum

₪
%:־5/;2‎ 00
0 1 (
ת‎ die
[;1}06; 1
ו‎
Ucabent i
ſi dicereti
ſtioni Oen
dicit Rale
ז‎ non 1
ף‎ pote

- 90

00
&6־1 מסס‎
100 00
Datur aniane

0 [2?050 4

, 21[([”7;3 27
man‏ ז
החש 1[&1}1
נלע'װ?[װ& : ט,]
%%
י

1 גז

ולמעלהא
שעלה \
להקשות ֶ
הפפ נקס
אני לממ

] לרעלו

דיל א"ד
מוחא כ
ה' א
במצ/תארו
ואיחו.

ס'א א
` את
נהכמה ול

| ששיגג

] אדוקיא

גגעשי כתי
- ש'פ ר
חלכה קא
ה לרטי

* ? אומון
curtit RN‏
ל וק ע
cilima.

| 0
locum‏ }}(}ש
-ו

66 תוו.

/

Raſchi dicit, Deus eum vocavit
Jacob, nam Raſchi quæſivit de
hoc verſu, cur מסם‎ dicatur,
vocabant illum, explicatio eſt,
ſi diceretur votabant nullus quæ-
ſtioni locus fuiſſet, & 6 7
01016 Raſchi, omnes eum voca-

- קאס‎ Eſau, ham Raſchi quærit
cur non dicatur vocavit. Hinc
quæri poteſt Raſchi uno tantum

loco quæſtionem illam movere
debuiſſet, quia neceſſario alter.

utrum recte ſe habere debet, ſo.
lutio duplex eſt: Primo ut di-

catur ationem (o) docere, quod
de Jacobo dici debuiſſet, vora-
bant ipſum, quia enim omnes vi-
derunt manum ejus calcaneum

- 4מ.‎ tenuiſſe, hinc Raſchio dici-

tur & vocavit eum, & de Eſauo,

docet ratio quod poni debuiſſet,
. vocavit, quia nomen Eſaui,
nullam habet rationem cur ita
voce-

ü
Jacob, (Gen. XXV. 26.) ₪ 6
Eſauo dicitur, vocabant nomen

4 - פמש‎ Eſan, (Gen. XXV. 25.) Ubi

כתיב ויקראו לא היה קשה
מירי* וגבי עשו פי' רש"י ז'ל
הכלד קראו לו עשו משמע
| דקשרה לרש"יז'"ללמה לאל
כתיב ויקרא : משמע אכז
הידה כתיב ויקרגת לא הירק
קשה מירי '* וקשה ממהנפשך
לא היה לרשיי ז'ל לפרש אא
אחד והשניכתיב בררך כלל
< \ הארץ וההיקש בזרה ברבון
ומיעוט בתורה יוהתירוץ על
זה הוא בשני פניםם הפן הא'

הו די"ל שהסבר' נותנר.

אצל יעקב הוה ליה למכתב
ויקראו כיהכל" ראו שידו
אוחזת בעקב עשו וצרי" רש'י
לתרץ למו כתיב ויקרגפ *
ואצל עשו הסבר4ת נותנרת

דהורק ליה למיכתב ויקרנת
כי אין לו שוםזטעםם למרה
נקראשמו עשו בי אכם מרז
שכיוון אביו בלבו ולכן צריך
רש" ז'ל לפרש למדה כתים.

ויקראו

(n) ויקרא ויקראו‎ vocavit, vocabant, id eſt, uſus hic concer-

nit loca contradictionis ſuſpecta.

—

)9( אקומקז םברצס‎ verto, ad quam ſæpe provocare ſo-
lent, quæ enim ex illa fluunt ſunt faciliora, & hinc explicatione

vix opus habent, ſecundum ipſos.

Ccc 2

02(

סוגות התלמר ז ה 38
ויקראו י והפן השני הוז

vocetur, ſed pater ipſum ſine
ratione ita appellavit, quare Ra-
ſchi debet exponere cur dicatur
& vocabant eum. Secundo 0
cere poſſum rationem docere,

ſccibi debuiſſe medium, nec vuo-

cavit nec 0740007ס‎ ſed 05R

vocabatur, ט‎ dicitur de Rubene

vocabatur Raben, (Gen. XXIX.
22.( hinc סקוס‎ Raſchi duobus
locis & occaſione Jacobi & הגססם‎
ſione Haui reſpondere debuit.

9.

VlIII. ס‎ 75 , ſæpe in Talmude

invenitur, eundem ſi-
mul quærere & reſpon-
dere, hinc quæritur cur prius
quærat ? An ergo reſponſio הקו‎
momento incidit, dicere חס‎
ſumus eum reſponſum quidem
ſciviſſe, ſed voluiſſe ad eandem
reſponſionem aliam quæſtionem
movere, quia enim vidit Sapi-
entes illi non reſpondiſſe ad quæ-
ſlionem, nolait cum ipſis diſputa-
re ,(ק)‎ & hinc oſtendit 16 ipſum
gqauæſtionem expedire poſſe. At-

que

די"לדהסבר4ת נותנרת דבר

ממוצע לאויקרא ולא ויקראו.
אלאותקרא שמו עיד משל
-ותקר+ת שמו ראובן ולכך

צריך רש" זיל. לתרץ בשני
המקומו' ביעקב ובעשו וק'ל:

סוניא וו פעמיםם רבורת
נמצאת בתתלמור.

הוא מותיב לה והוא מפרק

וישלתמוה מה שאלמתחלה

ורוחק-לונזרישברג' זו נפתרה

| \ לוהתירץ לפי הפשומה *'ל
דידע התירוץ אלא שכוונתו.
הירה להקשורז מכח זרק

התירוץ עור קושיא אחר' י

| וכיון שרא'שכניבית המדרש

ל' השיבו לו על קושיצע
זארת ל4 רצרה לילך אתכם

= בגרולות ובנפלאותיאך שלא

יאמרו שגם לו אין שום תירץ

| על קושיא זאת לכך הירק

| מפרק

לצ רצרה לילך אתם6 בגדולורת ובנפלאוות : (ק)
verto propter Latismum, noluit cumipfir diſputare, ſed ut Hebraiſmi‏

Elegantiam Tyrones ſtudi Talmudici percipiant, iſtiusmodi dhia. “

ה

0 10
clliora, !
ח‎ 40 r

סף -.

Alius 0‏
6]
סת Wara‏
סמ0
סת ₪ס

ת -

ד
] ק rens‏
Etiam alian‏
0 0 %
ץ ,(א]וֹג
ſe‏ וסו
ו כןס;סחטת
, סלו
qurten‏ 5
א סט
7 ה
ה1
fionem 8‏
לא )9 [ ןז.!!

% ו‎
א‎ ubi ſe
lc idus 1

וקאי' ו
ד'לדהננו
ממועלאו
אלאותקרא
תקוא ?

| יו

ו

מגא ו.
ג
הא מתיכי
ו"שלהמוחמ

| ההןלנרת

לוהתווץ לכ
ד'ד התירי!
חה לקץ
הת'רוץ שר (
שו'ו
י
את וא 2

גנדולות נם

מי לשרי.
0 לא את

//; |

א חח נ
hrilni‏ 1
ſinwaſte,‏

4 0

que ססם‎ facilius, jam ad 041

ciliora, hoc ipſa Gemara dicit,

quia ad verba Doctoris Miſnici

quæſtio nova moveri poteſt, &
alius Doctor Gemaricus unam
quæſtionem movet, ubi dicit Ge-
mara non tantum illam quæ-
ſtionem quam Doctor Gemari-

cus movet ſed הםס‎ alteram

nullam ccc. לב‎

Tertio modo, quando quæ-

rens ipſe feſponſum ſcivit, ſed

etiam aliam reſponſionem novit⸗-
& duæ reſponſiones ſint contra-
riæ, ut ex. gr. una quæſtio rem
licitam, ſed altera illicitam pro-
nunciet, verum una reſponſio
ſit facilis, atque altera difficilis

& quærens ſcire velit quæ re-

ſponſio recte ſe habeat, cum
quærens vidiſlet Doctores Ge-
maricos nihil reſpondiſſe ad quæ-
ſtionem ſuam, cogitat ſi faci-

lis )0( reſponſio vera efſet, cur

--

סוגיות התלמור ח מ-

פמר
מפרקי (וחפוש אחר קושיצת

|> תמצא) ועל פי החירור יש

לומר שסתם הגמרא קאמר
זאת באשר שהיה קשה על
התנא עוד קושיו אהררת
וה'מרהקשה קושיפת זאר?
וקאמר. הגמרא לא מבעיא
שקושיאזאת אינו קשה כלום
אלאאף קושיא אחרת שהיה
כשה בלא זארת על התנות

| עכשיובשהקש' קושיא זאתת
מתורצ' גם קושיא האחררת.

לפ" שהאיי עינינו בסברצת
מכח הקושיא זאר:
זכררך השלישי 0
: - לומר
שהמקשן ירע התירץ זה אא
| שידע גםם תירץ אחר וב' ה

< התירוציםהם שני הפכיםלפי

תירוץ א' יהירה ע'ר משלל

מותר ולפי התירוץ השני.

יהירז עיר משל" אסור אך
תירץ א! הירק עם פשומו
ותירוץ הבי היה עמוק ולכך
- היה

]65 reducendæ ſunt 24 Hebraicorum verborum ſimpliciorem verſio-

nem ubi ſic ſonant, noluit ire cum ipfir in magnitudiner & mirabilia,
ſic auribus Latinis & Germanicis ſunt inaſſueta & dura videntur, quæ

Hebraice elegantem ſonum efficiunt, atque talia in hoc Tractatu

ſexcenta ſunt, quæ probant altifimum hujus libelli ſtylum. 0
: (7 ) אמת‎ In T. Orig. invenitur hinc de verbo ad verbum veræ
Ccc 3 היש‎

| פפר
afferunt, 10111006 tum‏ מסם eam‏
altera difficilis reſponſio vera eſſe‏
debet, & hinc alterum reſponſum‏
ipſe dixit, & idcirco alterum‏
reſponſum dare non potuerunt,‏
quia admodum dkfficile fuit.‏

6.

1%.* 7105 nonus 68 , quando
פמסז&טףן\‎ fundat obje-
ctionem ſuam ſuper Exo.
tica & tamen verba r) Exoticorum,
ſuper quæ fundata ſit quæſtio ſua
(N) מסם‎ producit ſed alia pla-
סת‎ ; Aperi oculos intellectus
tui, &ñ attende quam bene hic
uſus explicetur à Rabbino doctiſ-
ſimo Ephraim Pragenſe p. m.
Quando dicit, quod quærens
quærat ex Exoticis aliis, & ſi quæ-
ras cur quæſiverit & non addu-
6א+‎

סוגיות התלמור ח ם

לעמור עלל עמקו.

היה מקשה לירע איזה תירץ
הוא אמת וכאשרראה שבני

- הישיבדה לאהשיבו לו כלום

א'כ היה קשה לו אם תירוץ

הראשון היה אמת למה לא

רחשיבו אותו דהאפ הואע
פשוטה אלאצ"ל שהדיןהוא
היפך סבר' התירוץ הראשון
ולכך השיב בעצמו הב'ואין

- להקשות כיון שהתירץ השגי
|אמת למה לא השיכו לו

התירץהשני דישלומר שלא
יכלו
בלמודם וקל להבין:

סוגיא. המקשן הקשהעל
| איזה מ"ר מברייתאי

ואינו מביא הברייתא שהונצת

עיקר הקושיא ומביא אחרת
פתה עיני שכלך וראה איך

- המציאוהגאו]ְהנדול מהו"רר

אפרים ז'ל מפראג * המקשן

reddere debuifſſem, 160 propter ſenſum, נטף‎ in hoc libro obſcuriſſi-
mis ſæpe verbis ſtylo Gemarico proponitur, hincque Interpretis 41-
luſtratione opus habet, אס‎ natura rer reddo, faciliæ, quia prior re-

ſponſio antea à facilitate deſcribe batur-

(r) Abbreviatio, legitur hic plene מאן דאמר‎ nam quæ
aliæ ipfius ſint Lectiones videri poteſt apud Buxt. p. 13 5. Abbrev. edit.
mexæ ſupra nominatæ, verbainterpretof, nam 11 verterem 40 literam,

- .. 2
qui dicit nullum auribus Latinis haberet ſenſum.

.

%

2
-
*

- ₪..

1 Exri
ſponlum h
tam bene
quæaddux
Et ſi dicas
ח‎ Alati
Aiorum 0
ש‎
guam קו‎
Plene addr
Allera Ern,
Mentionen
bet סת‎
ך וחו‎ rotia
Eronca 0
bito loco,
Weinoratur
. Atero loco
את‎
חששגוֹ\מט‎
1
2 4000
ש‎
Alter⸗
atuian.
06
0 וּמ]!]}תסס‎

—
א ) /) "

י

הה
] האאנתו

א'כהה י
הואטין ה'
השנו אוו
מש טהאלא
הכך קנדו
לנן הב
להקיטותכיו
אמח למה
י

כל לש

נלמורםוקל

ס'א ת
א
א'נו סיא ו
עיקר הקישי

חמצאדנא
| ארפולמ

—

י` ־\.»\#ש}ס\ס 0

1 ו
le⸗‏ ו ס

0-

שול.
ת

0

rum Erxoticorum, quia ubi altera

memoratur robur accepit, quia תירוץ על קושיתת .המקשן‎

ſum accepit per altera illa tan-
tum memorata Exotica, ſed per
altera memorata שם‎ 4 , cum

- סח6"‎ more judaico; Et

xerit Exotica altera clare - re-
ſponſum habe illam quæſtionem
tam ססם‎ oriri >ס‎ 7 illis,

quæ adduxit, quam ex aliis illis.

Et ſi dicas, ſi ſic, cur ſi ex Exo-
71072 allatis ſequitur memorat

aliorum quod מסם‎ opus 64 ל‎
Relpondeo, veritas quæſtio
dquam quæxrit 06 Exoticis, quæ

plene adducit, eſt expoſita, per

alcera Exotica , cujus tantum

mentionem facit, ideoque de-
bet mentionem injicere altero-

Erotica plene enarrata ſunt de-
bito loco, illa quæſtio quæ hic

altero loco altera Exotira 6-.

bant aliud argumentum, ſed hic
fundamentum eſt, plene addu-

0 PExotiea; Hinc quæſtio reſpon-

explicatione in altero loco, quæ-
ſtio confirmata eſt (2). Jam er-

סוגיות התלמור ם

ג

מקשה מברייתא אחרת וא'ת
למהלא מקשהה ומבינת ה
הברייתא האחרת בהדי+ת'
ו"ל שקושיא זו עולה יפרד
מברייתא זו שמביא במו'
| מברייתא האחררת > וא'ת
א'כ למה לילמימר שמקשה
| מבריית' האחרת ולא בקיצו"
מברייתא זן שמביא ו"ל
דבאמ' הקושיא שהקשה
מברייתא זו מתורצרת עם
הברייתא האהר *לכך צריך

- אני לומר שמקשה מברייתא .

האחרתושם אינו מתורצת
| אףעל פישמברייתאזויעלה

מברייתא המביא בגמהאוי"ל
שע'יאחרת נשמע שברייתא
המכיא פי' בדרך אחרת *

וא"כ אינו קשה קושירז.

המקשן מברייתנת המבטוע
י מ'מ בבריית4את האחררז
הקושיא של המקשן חוקרז
ואין ל. שוכז תירץ: ואת

)/ ( קושיא‎ proprie eſt שש₪‎ \ K. קשרק‎ 4

quid quæſtio ſit fupra jam expoſui, nem-

Pe oppoſitio, סטף‎ genere opponendi videmus Apoſtoli Pauli ævo
adhuc uſos fuiſſe judæos, Vid. ſupra Diſſ. meam 1.

(2) קשרה‎ Judæi vertunt, ſie wird bekraͤfftiget/ -ז8מס6 סקס‎
: mata eſt, i, e, valorem accipit, vel

ut noſtra Logica exprimit urgetur.

prima iterum confir-‏ סט ס=
aliter‏ מסם mata eſt, quia quæſtio‏
urget ( /( quam per explicatio-‏
nem alterotum Eoticorumn,‏
quare neceſſum eſt, ut altera 1‏
adducantur ;‏ סנסק la Exotica‏
שם Relponſio eſt, quærentem‏
quem interroga-‏ הה bium eſſe,‏
vit ſciat cxplicationem alterorum‏
Exoticerum vel non, hinc per‏
illa Eotica clare adducta] & 2‏
tota proponit, & alterorum il-‏
lorum Eaticorum ſine explica-‏
tione mentionem injicit, , 6‏
ita quæſtio ejus plenam ſemper‏

habet vim, quia quæſtionem for-

—. 54 5 4
mat אס‎ plene adductis Exoticis,
ſed quia timet ſe accepturum re-

ſponſum per explicationem al-

terorum Exoticorum quæſtio vim
amiſit, hinc & ille ſciet, quod quæ-
ſio per altera Exetica (ſc non cla-
re adducta) adhuc מו‎ loco ſuol vel
vi ſlua] maneat, ita ut ſi nihil
ſciat explicationis alterorum Exo-
zicorum quæſtio per prima Exo-
zica maneat, hine non opus ha-
bet, prima 80000 plene addu-
cere, & [ tantum proferre.
Ita audivi סעס אס‎ Magni Rabbini
Menachem Vendel, patris Se-
: . . (פטזהת‎

סוגיות התלמור ם

אכתי קשה למה איגו מביא

הברייתא האחרת בהדינת

מאחר שמוכרה לז?קשוח

משם * וי"ל דהמקשן אמר !

בלבו ממ'ג אם לא תדע
בריית'האחר הרי הקושי'מוב

מברייתא שלפנינו ואם תרע

הכרייתא האחרת הרי א"כ

| א'נו קשה מברייתא שלפנינו

כלוםם שהיא מתורצת עםם

. הבריית' האהרת אזי תראה
הקושיצע בעצמך בברייתא

האחרת וא'כ ממ'נ קשרק
קושיות המקשן ורוק כך

\ שמעתי מפי הרב הגרולל

הומהו' ממחם נענדל אנ"ר
רקק סטניםלאב שאמ'משם
הנ'ל וורז הסוגיא
דלממה הופיף הרב הנ"ל

ל

| וא'ת למחלידה להמקשן

לסמוך על הבנרת

התרצן והיה לור להבי
| בהדיא מכרייתא האחררין *
ויש לומר אלו הביא ברייתא

אחררת אז הייתי אומר
שהמקשן מקשרה כפשוטה

-

- אצא הוקה 0 ח‎ veladftringitur.

משלו :

4

natus, 9
ex ]
ת‎
1016 R.
ת‎

וור.%
ול\

(
ו גסז‎
bitat, nurnn
0
1 non
ג הסנס‎
tum memit
000
ו‎
ו‎ Aa
מ ול‎ n⸗
טש;‎ der e

7
0

in 0‏ י
7 `ן
1
;}'”8#0 ג
א סוֹ?
וה ו1 .
- שבזצג
2 5#0”]4

אכתי לה
הגריתא ו
| מאחו מ
מסי ול
ננו מ
נריית האה
מכריתא של
הגרייתא הא
נו שהמ

| (לם ע

הגרית הא

| האחות 0

שות הג
ת' מס
הו מח מ
לוניו
האן היל
װמטה הןסוּי
;

ןא”ת 1
למ

1 וו הו
| וש
| אחררן א |

\
4 5 י ו 2

- סהום‎ numne quæſitus, ב‎

;

natus, Synagogæ Stanislavienſis,
אס‎ quo audivit Magnus ſupra me-
moratus, & hunc uſum ex ſuo
adiiecit R. Mandel, cujus modo
mentionem feccd.

X. Uæſtio eſt סנא‎ diſcur-
3 Q ſum allatum, quod nem-
Pe Quæxrens Exotica al-
tera ideò plene curie Auia du
Itera Exo-
222 , ubi plene adducuntur, ſciat,

vel non ; Atque ideo interro-

gantem aliorum Exozicorum -ובז‎
tum meminiſſe, ſed non plenè

Adduxiſſe. Quod ſi igitur quæ-

ſitus ſciverit altera illa Exotica

plene adducta, ſciverit quoque

ubi jam quæſtio prima vim ami-

ferit per altéra Evotica, tamen
altera quæſtio manet ad -קאס‎

cationem alterorum illorum

Evoticarum. Ad minimum non

Opus fuiſſet, quærentem accquie-
ſcere in cognitione interrogan-

atquc ita præſtitiſſet eum al-‏ ם
tera Exoticz plene attuliſſe quoô-‏
modo quæzſtionem co majori‏

fiducia quærere potuiſſet. Ad

quam quæſtionem reſpondeo, ſi

התלמור ז

שמקכשה כפשוטהקשתלמה ..
- מכיא ברייתא. האוזרת דהא: ..
מברייתא ראשונות "שפיר,, >

ואית היאף נ'ד שמקשר.

בפשוטה א'כ קשה קושיות.

הוא תירוץ על השנו' אלו
לא הביא. ברייתא האחרת:
אזי הייתי: מקשה: קושיאל.
האחרת מתורצתי וא'ת אם
כך שהקושיאת. הראשונוה.
מתורצרת' עםם. הבריותאת
האחר מיל לְמימר שהמקשן
מקשה בדרך אחרת ודילמא.
\ הוא כפשוט'וקושי' הראשונ'
מתורצת בברייתא האחרת '.
ו"ל דא"כ שקושיתו והי.
מחזיק בריית4ה האחררת
למרה לא מביא האחררת.
בקושיותו * וא'ת א'כ למה.
לי אריכו' הפילפול רלעיל.
ולמוה אינו אומר בקיצור
המקשן מקשוה מכרייתאת
האחרת * ורקשיא לך למה.
לה- 6ש היה. הש

4
tum 016606 potuiſſem, quærens

quaſtionem ſuam eomodo pro-
fert, ut eam clare adduxit, י‎

conccepit, & non exiſtimat eum
aliam qua ſtionem per altera
Exotica in mente habere. Quod
ſi quis inſtaret, impoſſibile eſſe

quærentem ita interrogare poſ-

ſe, quia ad alteram quæxſtionem
nihll novi addit, ſed primam
tantum quæſtionem denuo ex-
ponit, quæ tamen per קאס‎

tionem ad altera Exotica ceſſat 0

Adhuc opponi poteſt , ut ſi di-

80 mode quærere deberet, non
opus fuiſſet mentionem injicere

alterorum Exeticorum, quia 16
cundum eam Opinionem de -וק‎
mis Exoticis quæſtionem ſuam
rectè expoſuit 7
deo quæſtionem illam cum alte-
ra demum ccſſaſſe, atque inde
eum opus habere adducere altera
Eotica, alias Primam quæſtio-
nem propoſuiſſe, quæ autem al-

latis alteris Exotacis, epeduta ]

(X) Quod ſi quis verò-adhuc
quærcre vellet, ſi ergo quæſtio

Pima reſponſum accepit Per

productionem alterorum Exo-
icoerum, atque ita ſecunda quæ-
סת‎

לא ימביא הברייתא ישלומר:..

560 16 pon-

מוגיות

שהייתי " אומ' *י*”ש־מק*טר־י

בפשומה בדלע!ל * ויילדא'כ.

ןשהרילמ לריפך שרמכ־ש\
מקשה כפשומה וקושיצס

| הראשונדה מתורצת Sy‏

הכרייתא האחרת מ'מאמאי
לא מביא הברייתא "ל רא'כ
הוה אמינ שמקשה בד'א

אך עתה שאמרתי לעיל
שקושיא ‏ אחרת קשה ג'כ
מהברייתא שלפנינו ‏ וא'כ.
א'א לומר להיפך. שבאמרת
מקשרה בפשוטו . וקושיא
החאשונרקי.מתוהצתת. עםם:.

הברייתא האחררת ולמרק

אינו מביָא המקשן הברייתא.
האחר'מאי. אמרת אלו הביא .

הייתי אומ' שמקשן מקשרק

בד"א ולכך \וּנו -מביאליו

הא'כ הא לא תיקון כלוכם

\ דעריץ גובל לומר שמקשרה
בדרך. אחר' וְהִיה להביאת.
ברייתא אחרח אלא מדל”"

הביא שמ שמקשה בררן
%

C(((x) Ehecht⸗ fuit, noc eſ rfonſim 2 accepit

2

10 prim
08 ckt,

ם 060
ף ו
primum e
ſtionem ad
0 modo,
nem 16
תכ‎
076 0
hocyerum
ſtio ipſins 2
] מו. -
ח6 men‏
ת
ſtione 1 )1\11‏ ;
סום 8416
ſe‏ י
ואא סמם
teris Emm,,‏

שד |

ף קו

7 סם\??טק ..

י
ה tur,‏ הים

- ם

ף |

6 נ]ג]ס]כק‎
otüſet,

e‏ ל

| שיו

שלרלם
| ה כ
| האענה
| ונריתאה)
לו נא ה

הת א

| קעאאת

מהנרייחא -
ימו

- סום‎ primam teſſare facit, non

מסה ע
הלא?וניק:,
הג"יתא הא
י פג'אהם
לוחמ א

רא ול
- "תקוהא

י נכלל

ut ſciatur eum quæſtionem ſuam‏ 40000686 מסת Erotica plene‏ לחו

לוס ע

א ! 0סוית התקמת ייא -
אחרת וא'ת עדיין לא והענו
אםמקשה כפשוטו אובדרך
אחרת הא כבר אמרנו אםס
מקשרה בדרך אחֶררת ,אין
צריך להביא רמקשה ממיג.
- אם לא תדע - מבריות4ת
הַאחררן קשה מו ואכט

opus זט , 6ס‎ dictum 6. 9. -אטף‎
rentem, ס411‎ modo quærere in
alteris Exoticis ſed ſufficere poſ-
ſot, ſi quæſtionem ſuam àd modũ
pPrimum omitteret, 6 per quæ-
ſtionem ad altera Exotica ſine no-
vo modo, ad primam queæſtio-
nem reipondiſſet, & quæſtio ו-‎ .
manſiſſet ad altera Reiti. Hæc. תדע מבחוותא האחרת אז‎
forté objicienti reſpondeo, ſi לא קשהי -קרש"א1-' זו קשרהי‎
hoc verum cſſet, quod 641 09- ." ; מכרייתא האחרת ורוק‎
ſtio ipſius prima per quæſtionem 8%
ad altera Exozica vim amiſerit, ta "* \ ה ה0‎ 3
men eadem quæſtio vim novam per altera Exoriez accepit,

non debuiſſet plura afferre, quod altera Ewotica cum quæ.

ſtione in quibus nihil contra ipſum fuifſet, ideo debet conti-
nuare, diſcurſum ſuum 6.0. alio modo. Quod ſi quis vero

q quuæreret ſecundum 64 quæ hactenus dicta ſunt, 6א‎ diſpu-

tatio brevibus abſolvi poſſet, quia quærens interrogat de al-
teris Exolicis, & ſi opponens vVelit interrogare, cur ergo 1ה‎
tera Exotica non plene adducantar: reſponderi poteſt; ut

fupra dictum eſt, eum neſciviſſe, cum alio modo interrogare,
ח"ל א‎ | -
modo refutari poteſt, etiamſi altera Exotica non plene pro-

ſed putaſſe eum priſtinæ quæſtioni inhærere. Quod autem hoc

ducantur, tamen poſſibile eſſe interrogantem non agere alio

modo 66 hanc quæſtionem cum alteris Exoticis ceſſare, 4

quæſtionem cur non plene adduxerit altera Exotica, reſpon-
deri poteſt, quod ſi altera Exotica plene adduxiſſet, putari
Ppotuiſſet, eum alio modo quærere, hinc סקוס‎ eum altera

in genere proponere. Quod ſi vero ut antea concluſimus adhuc

alia quæſtio ת‎ ex alteris Exoticis, im poſſibile oſt credi quæren-

4 2

סךי*רת התלמות "א> „

tem in genere quærere, Rrdus -ותק‎
mam quæſtionem per altera Exo-
tica ſolutam eſſe.
altera Exotica מסם‎ producit cla-

re, fit ut probetur, eum non quæ-
hoc enim
. סטף‎ minus,
interroget .60
enim non obſſante etſi potuiſſet
quæ ere alio modo, tamen alte-

rere alio modo,
non impedit,
alio modo

ra Exotica 000014 6 clare propo-

nere, quod verò quia factum non
eum ad altera
Exotica alio modo quærere 080 |
ſi autem quis adhuc inſtet, & di-
cat, ex diſputatione tamen nihil
certi ſumi poſſe, an communi
vel alio modo argumentetur?
Reſpondeo manere coneluſio⸗
nem (K. 9.) allatam, nempe

eſt, certum eſt,

ſi interrogatus nihil )0146 de alteris
Exoticis 1מסמס מסק סץ‎ valere,

ל י
כשהמקשז מביאז:י&סםף ת

< שני בבות שלאת לצורך אזי.
יש לתרץ בסיגנון הזה אלו..

לא הביאת בבא א' הייתי

| מתרץ קושיו' המקש] * לכך

הביא בכא א' לסתור לזרק
התירוץ ' ואלו לא הביאת

בבא שניה אז הייתי תמרק

עלל המקשן למה הביא בבא
ראשונה ומאי אמררת דאלו

לא הביא בבא א'הייתיאומר.

תירץ על" הקושינת הל4ס
התירץזה בלזנסתר מבחוץי

לכך הביא בבא שניה ועבז
ז מהורץ הפתירה. שבחוץ»

וֹאכ

quod ſi verò illorum aliquid ſciat, pr imam qurſtionem -
16. סטף‎ facto vero alteram Nduliasm ex alteris Exoliots

corroborati.

X.. 1ה‎ quærens Proforat duo Iuorumn unum ſitn non neccſh⸗-
Gl a hoc modo reſponderi poteſt, ſi primum, non
prOοlucat, quæſtio ejus reſponſum jam haberet, ideoque
& alterum profert, ut reſponſio illa refutata ſit; ſiunum non
at uliſet, zaniratus fuiſſem, quare quærens primum proferat,

- 60 enim \)סװן), ןצםת]תס)טוֹ%םן'.נק‎ 1 non adduxiſſet Prius, refu⸗

tata

fuiſt⸗‏ מ
prius ad‏
elt;‏ גס
refutata e‏
mum 0‏
na‏ לול
1
ferre, ut 1‏
1004 61
הסם da‏
וו prius,‏
ז ie‏ %

מסס ה |

interrogar
ו‎
!»:790%03
ה‎
מס‎ far
Doteſt,
(?) hocè
160 0
3')}46 ו-‎
ךס\ןס\גתסלװ
gun,‏ 1
nohpaſet,n‏
-

0

יש לחרץ (

1< לא תניא
| מר קש

זג'א בכ \
התיחץ \
ננא שיה !

ראשונה ומא
לא תניא כגו
ור ו" ה
הת'רץ ה נל
לקן תג'א ב

ה ו
1

04 [
-₪ 7 /מנמה
.-
ו
- %\ש]ץ 6

סלא נ

| ש

אם 0

((aa) Quicquid ממ'נ‎ plene

tata fuiſſet quæſtio, & ſic quia

prius adducit quæſtio מסם‎ refu-
tata 66 ;. ſed reſpondeo tamen
refutata eſt reſponſio, etſi יוו‎
mum non proferat, ex aliis re-

bus hic non relatis (9) ideoque
neceſſum eſt, eum alterum pro-
ferre, זט‎ reſponſio valeat, & ita
אס‎ rebus hic non relatis produ-
da non valeant, Hinc profertur
prius, זט‎ reſponſio, non valeat',
- 8 .הו‎ prior quæſtio, mancat:
Sciendum hinc quærentem recte
interrogare, quia primum pro-
fert, סט‎ refutata ſit quæſtio, nam
re ponſio ad illa quæ non profert,

refutata eſt, per ea quæ ſupra me-
morata ſunt.

aliis rebus, non‏ אס fefutatio‏ ססם

alla-

Atque hic quæri:
(*X) hoc 61 quærentem nec prius
nec poſterius proferre debere,
atque etſi dixeris habemus re.
ſponſionem ad quæſtionem, di-
-- סומוש‎ quicquid ק‎ Laa) reſponſio
non valet, nam .1 reſpondens -סם‎
ſciat duo fundamenta quæſtionis,

ע =\ מוגות התלמור: N‏

וא"כ אז תבין שיפה עשרק
המקשן במה שהביא: בבא
אי פדי לסתור עמה התירץ

בי חסתירה שמבחוץ אינרה.

סתירה .מכה בבא ישנירק *
אך קשה על זה לא נכתוב
לא הא'ולא ויו ר'ל ילאייביא
המקשן לא בבא ראשונה
ולא בבא שניה ומאייאמררת
הא יש תירץ על -הקוששת
ממינ אםם אינו יורע יהתהצן
| מהבבויא"כ-לא יוכלללתרץ
התירץ כיון שנסת'.מבחוץ '
יואם יורע הבבות וא"ב מתוו'
הסתירה:מבחוץ מכח :בבא
שניה וא'כ התירץטובאבתי
< אם יורע התרצן בבא 3
| ווחע ג"כ.בבא א' ועם בבא
יראשונה נסתר התירץ אשר

-אין פה להשיב . וא'כ . מָמ'ן.

לא יוכל לתרץ התירץ וא'כ
ילמה ליה להמקשן להביא
יהבבות

(y) ופו ושם‎ hic non relatir. בל"‎ i. c. בלא זאת‎ .=

לא נתוב לא הי ורא ו (*)

Argumentum 4 ſuperflao.
מת נפ'טך‎ unde deſiderium

tuum, hoc dicas quicquid velis refutare poſſum.

0

י ה ה ה כ נוסע

סוגיות התלמוד 'א . 6

allatis valere non poteſt )00( quia
refutatio illa צס‎ rebus memora-
tis non valet.
fundamenta, teſponſio ad quæ-
ſtionem ex 1605 non allatis re-
ſutata eſt, per alterum funda-
mentum quæſtionis „ & ita re-
ponſio valet. Tamen ſi reſpon-
dens 1012 ſecundum fundamen-
tum quæſtionis etiam primum
ſcit, & per prius, ut ſupra di-
ctum reſponſio refutata eſt, ut
nemo contradicere poſſit, quic-

quid ſit five ſciat fundamenta

duo vel non reſponſio dari non
poteſt, & manet quæſtio, nec
quærens neceſſe habuit duo fun-
damenta quæſtionis proferre. Re-

ſpondemus altero fundamento
quæſtionis reſponſum accepit

refutatio אס‎ non relatis prolata
reſponſionis quæſtionis per Exo-
//04 perfecte adducta, ſed primo
fundameunto quæſtionis, non cla-
re reſutata eſt reſponſio ad quæ-

ſtionem in verbis Exoticerum, ut

prudentigimus (c) in cam‏ סות.
101

Quod ſi ſciat 0

הבבות. 4. 'ל עכ] בכאע.
שני"מיושב ומתור' הסתירה
שמבחוץ בלשון הבריית4את
בהריא אבל עם כבא ראשונ'
אינו נסתר התירץ בלשון

הברייתא בהריא . א ע"

הבנת דבר מתוך רבר וא'כ
אני ירא פן יבין התרצן איך
מיושב הסתיר' שמבחוץ עם
התירץ עם בבא שניה אבלל

בבא ראשונ' התירץ * לפיכך

הביא בקושיותו וע'י זה תבין.
שנסתר התיר בבבא ראשונ'.
\ ע" שהיה קשה לך למדק
הביא המקשן אלא בווראי

לסתור וס'ל :

סוגיא זה הפלפול עמוק

מאד כשהמקשו
מכיא ג' בבות שלא לצורך
ּ והדרך

rumpendo derivari debet.

(cc) Prudentiſimur דבה‎ Pnn n qui poſſit unum ex

altero deducere, hoc eſt ratiocinari,
ignotius ex notiori deducere.

)0( Valere non poteſt alias abſconditu- fuit „hic vero à

nam quid eſt ratiocinari, quam

)4(

לא יבין איך אה'כ נסתר עם

04 |
icoque
06
ה‎
reſpontſio
damentun
6
per pricxn
השו‎
10000
damenta
rat, ut ג‎
ה‎
ה‎
וס‎ |

נוח \
'מוב
שמבחיץ ג
נהד'א אג'
א'נ נכהר
הנר'יתא ג
הננת דנר
איירא כן
מושב הסה
התירץ עס
א ך

| כ ראע

הנאבהיט
שנסתר תי
ל' ה
לכת

|

לא „

intelliget. - .‏ מסם refutata ſit‏ סחתסכת.
אמרת הלא הביא המק ! Ideoque necefſum 6 ut duo fun-‏
בבא א' למתוה ההתירץ ſua profe-‏ סתס damenta in quæſt‏
המקשן ירא פן ‏ לא rat, ut ita intelligi poſſit reſpon- PDN‏
ſum quæſtionis, per primum‏

damenta illa proferre.

3. סוגיות התלמור --

והרהך כן הוא .אלו לא incidat non intellecturus ſit,‏

ideoque timeo ne forte reſpon- הביא. :בבא ראשונה הייתי‎

dens putet illam refutationem ex מתרץ לו תירץ על הקוש"‎

: הכ .' conſiſtere, cum‏ 2114115 מסת rebus‏
לכך מביא בכא א' לסתור reſponſione, per alterum fun-‏
התירץ עמרה ' ואלו לא damentum, hoc enim intelliget‏
הב" בבא שניה הייתיאומר reſpondens, 160 alterum quod‏

per primum fundamentum re- ־לעןלם'י־תווֹךץ הראשון ומאי‎

: ארעת" דהתרצן שבבא א .. ו‎
fundamentum refutatũ eſſe, , 5 , י שב‎
quærens 5טקס-תסם‎ habuiſſet fun. סותר התירץ ' וא ת א[‎
יאמר כזה . ראיכ היאך ובין.‎
; , - על.מה הביא המקשן בכא|‎
F. 2. \ .א'ו"ל שהואיבין אלו לא‎
XII. סא ך ך‎ diſputatio 01101115 eſt, 1 quærens quæſtionem ex
. apnict fundamento inſtituat, quæ non opus habet,
ſolutio 61 quod niſi adduxſſet primum fundamen.
tum, potuiſſem reſpondere ad quæſtionem, ideoque pro-

fert primum fundamentum, quo reſponſio non valet, niſi

etiam alterum protuliſſet, reſponſio ad quæſtionem conſti-
tiffet ctiamſi antea dixerimus quod quærens ideo adducat
Primum fundamentum:, ut reſponſio ad quæſtionermn non

rvaleat: Timet autem quærens, reſpondentem הסם‎ captu-

rum quod per primum (fundamentum) non valeat reſpon-

fieri poreſt ut dicto‏ ססם ipſius. Et ſi quæ as quomodo‏ סת

modo non intelligat, cum tamen quærens primum afferat

KReſpondeo reſpondentem for 6 ס311‎ modo intelligere, nam
ſi quærens הסמ‎ adduxiliet primmmn, alia גס‎ 4 quæſtionem

6

06 | :
reſponſio dari petuiſſet, ideo-
que primum affert ad proban-

dum ſecundam rel Ponſionem
aullius valoris eſſe, .11 primam

cogitaviſſet; ſi hoc quæſitus
primo reſponſo reſpondere poſ-

סוגיות. התלמור. יב
הביאי המקשן בבא א הייתו
אומר!לו \ תירץ" שני: עכ
קושיותו לכך מביא בבות

reſponſionem quærens non ex- bed לסהרר' התור‎ 6

הראשון. לא עלה על רעת.י

adduxiſſe ut ſecundum reſpon- *

ſum annihilaret, nam ſecunda re-

ſponſio prima refutari מסתר‎ po-

teſt, quia omne quod ex primo

fundamento ſecũda reſponſio 1112

nihilaret, ſecundo fundamento re-
ſtituitur. Si ergo ita, ſequitur quod

primo noluerit deſtruere alterum

reſponſum, ,08 ſecundum eum at-

tuliſſe ut annihilaret primum re-

ſponſum, ſed 02 reſponſio nulla
refutatione opus habet, quia 11
reſponſio מסם‎ habet verũ funda-
mentum & per ſe nihil valet. Et
ille ſtylus vocatur יסוד הנופל‎ (c)

Niſi quærens adduxiſſet tertium

—

fundamentum, reſpondens ejus
iterum quæſtione prima reſbon.
ſioncm anmihilaſſet, atque etiamſi

.אך ובין .

dicas

-5

המקשן * וא'כ אכתי יתרץ
ſet, hine quærens ſecundum pro-‏

.
fert, ut probet ſe primum non לו התרל\ תיר ”! א לבך מביא.‎

בבא ב' להודיע שלא הביא

בבא א' לסתורתירץב'ראכן
אכתי לא' נסתר הירץכ כ
כלמה שםוחר בבא א תיר) .

ב' ומתורץ הכלל בבכא. ב'

וא'ב ע'כ לא סתרתי עם בבא.
א' תירץ בן אך ורק הבאתו
לך לסתור תירץ א'* אבל.
- תירץ ב'אין צריך לי לסתור

לפי שהוא יסור וּ'י;בוכרין

מאליו ואלו לא הביא בבאת
ג'היה משים לו וקתרצן אכתי
< \ תירץ הראשון ומאי אמררת:
הא נסתר בכבא א' זה לו
יסיק אדעתיו. '..
: שהמקש\ הביאת בבא א'

לסתור

)61&1 ( יסוד הנופל‎ ₪ ſi fundamentum non recte poſttum -ס‎
tum ædificium collabitur, ſic ſecunda reſponſio . quia enim ill à ber

ſe fundata non eſt, etiam per ſe annifulatur.

4

0 prim
1נ ומס‎
fundamentt

השמסס ₪

6 |
ה

ſecundam
mat, ſi n
00
000 jam d
Primum fun
dere 4
ה‎
ם‎
furatum ץ‎
fundamentan

. ₪ 01 p

1 ה

ך את מגן ץס .'

- &ג\[ש.צ
וֹזליס]'\ט\]וֹ 2
. ,כ}י*&וֹ}תשװ1
וא וח1
ſonen, Kin
mumolt
NNu tet⸗

0

הא המו
מל
וה
תה
הראטון לא
הנקש י \
ל הת
נא ' להו
גנאא לסז
אנתילא [
כלמה שסה
בפתרן ו
ג עכ
א תרץ כ
\

|תדןגאן)

ל וא
מאלי ול ל
ג זהנשכה

, הוחדוק

הא נתו גן
ך ת

eſtw⸗
epol *RZ א‎

ה

סוניות התלמור יב

- 01045 , primam illam reſponſio.

nem vim עסק ס1נמ‎ primum

fundamentum, reſpondeo, re-

ſpondentem forte 1א‎ non 14 in-
telligere, ſed putare quærentem

ideo primum illud proferre, ut
ſecundam reſponſionem repri-

mat, 11 quæras, cur quaærens ſe-
cundum adducit (ce) + Reſpon-
deo jam diximus nos judicaſſe

primum fundamentum vim ad-

dere ſecundæ reſponſioni, nam
omne quod אס‎ primo ſecundam

reſponſionem deſtruere vult, re-

futatum videas per ſecundum
fundamentum, quæſi ita ſe habe-

ant, non poteft quin 5
ideo primum produxerit, ut
primum reſponſum deſtrueret:

ut jam hac ipſa diſputatione di-
ximus. Et ſic volebat adverſa-

riuius interrogare, ut dictum. Re-
ſpondeo, Quæſitus putabit quæ-
rentem neſcire primam reſpon

ſionem, & interrogans 1000 pri-

mum producit, זט‎ deſtrueret ſe
eundum reſponſum, atque etſi

לסתור תירץ 2 וא'ת איך
יבין למה מביא המקשן בכא
ב' אלא להורות שלא פתר
עםם בבא א' תירץ ב'כי בל
< מה שסותר בבא אי לת'רץ

ב'מיושב עם בבא ב'. וא'כ.

ע'כ צ'ל לא הביא בבא א'
כ'א לסתור תירץ א' * ו"ל
שהתרצן יבין שהמקשן לא
אסיק אדעתירק אתירץ \ ר

ראשון * אך באמרת מביא

בבא א' לסתור תירץ ב''

ומה שמיישב בבא ב'הסתיר'

של בבא א' לתירץב' זה לא

יבין התרצןיארייבין שלפיכך

מביגא המקשן בבת ב

דאלולי כן הייתי נומר לו
תירץ ב' י ומאי אמררת הא

נסתר תירץ ב'בכבא א' דהא

שאינו נסתר אך המקשן מבי'

בבא א'לפי שהוא ירא מתיר!
ג'לפיכך הביא לסתור תירץ

(ee) Cur quaærens ſeundum 4

0 מועקספק מביא המקשן בבא בי

dducit Hebr. — 0 1
modo ſubſiſtit ההל 5 קנל‎
]0 | vel quir ejur ſenfur quod ſecundum l 1tte ees . [ש].‎ 4
% ה - שד‎ .-

ת

ס

dixerimus antea, illud refutari
עס‎ ſecundum fundamentum,
atque per idem confirmari re-
ſponſionem ſecundam, -סץ ססם‎
10 non capiet quæſitus, ſed pu-
tabit, ideo quærentem afferre fe-
cundum fündamentum, nam ſi
id non adduxziſſt, ſecundum
reſponſum confirmatum fuiſſet,
atque etſi antea dixerimus, alte-
ram reſponſionem enervatam
fu ſle per primum fundamentum,

tamen dico, hanc fuiſſe ſenten-

tiam per alium ſenſum, quod
per primum ſecundum reſpon-
ſum מסם‎ refutatum ſit, ſed pu-
taſſe alterum, quærentem pri-
mum fundamentum proferre,
quia ſe munit contra tertium ali-
quod reſponſum, ideoque pro-
fert primum fundamentum, ut
probet tertiam reſponſionem
non valere, ſed de ſecunda re-
ſponſione non cogitavit quærens,
queæſi ita ſint, accipit 3 quæſito
ſecundum reſpontum ad quæ-
ſtionem ſuam, hincque adducit
ſecundum, ut exponat & doceat,
quod primo nolit tertium re-
fponſum deſtruere, nam 1 6
eſſet, & reſpondens vellet de-
ſtruere tertium reſponſum, quod
illam opinionem evertit, quia

סוג'ות התלמור יב

ג'' אבל תירץ ב לא אפיק
אדעתיה דהמקשן א'כ יתן

| \ לוהתרצןתשובה לקושיותו
| תירץב' לכך מביא בבאב

להורות שלא סתר עם בכא
א' תירץ ג' רא'ב לא סתר
כלוסכי כל מה שסותר בבא
א' לתירץ ג' מיושב בבבזת
ב'י וא"כ ע"כ הביא בבא א'

= לסתור תירץ ב'כך היה ירא
המקש; שיבין בן התרצןאלו

לא הביא בבא ג' וא'כ ישיב
התרצן תירוץ הראשון בהיו'
כז לפי שיט' הבנתו במקשן
לא ירע המקשן מתירץ א''
בבא ג'
לחורות שלא הביא בבא בי
להוריע שלא סתר עם בבא

< \ איתירץ ג'אלא כ'א תירץבו

ואיך מראה עם בבא גי את
זה רא'כ שהביא בבא בי

- ליישב הסתירוי אשר יוצצת

מכבא אי לתירץ גי א'כ לא
עשה כלום בבבא ב' כי כל=
שרקבב4ת ב' מיישב
הסתירה של בבא א' * הגדק
. הא

| לבך הביא המקשן

primumn !
lt hinc re
dumfunda
italit, que
Primum fu
ושו1‎ 6
ף‎ ita g
ſpondens

ret, ut

ת
ומו?
ו
ה
ה
Nihil ]‏
0 1)160)1116
fert tertium‏
) 6 שסו
te‏ 400
ה
non fuernit‏
R

E o 1d 0

7 6 נ()ןף 2) 00
א ?

] ץ ול

. . ) yn

װש | מר

\] 6011] 6?6 י

'' אנל לר
ארעתיה דה:
לוהתרגןת?
1 תו לכן
] ותרת?לא
א תירן ג דא
כלוסגי נלמ
א תרן ג' נ
'ונ נ
למקורתירץ כ
הקק שין
לא תא כנא
ךוּתךצן תיװץ\
נולי שש ך
לא'רע ך,מקן;ק
הא ה
חוח ץוא.
להור'ע לונ
ו
וא'ך מיאה ע
0 ל עה
[ 'המי

| שוצה
- הסתירח -

ita ſit, quæſitus neceſſario profert
primum fundamentum, ut de-
ſtruat reſponſum ſecundum. At-
que ita quærens timuit ne re-

ſpondens 06 ipſo ita præſume-

ret, ut dictum eſt, niſi aduce-
ret tettium fundamentum, quæ-

ſitum illum ita reſponſurum ut de
quærente præſumit, nempe per
reſiponſum primum, quia in
quæſiti reſponſo judicio quærens
nihil ſcit de primo reſponſo,
ideoque quærens neceſſario pro-
fert tertium fundamentum, סט‎

probet & doceat, quod non
adduxerit tertiuum, ut refutet,
quod primo reſponſum tertium

non fuerit refutatum, ſed Potius
ſecundum reſponſum enerva-
tum. Quomodo ספוס‎ tertio fun-

daſmento poteſt probari id verum
eſſe quod diximus, an hoc mo-

do, quod ſi verum ſit quærentem

proferre ſecundum fundamen-

tum ut refutet refutationem,
(vel אס אטף ( סתירות‎ primo
fundamento oritur, 30 tertium
reſponſum; quod 8 ב‎ eſſet,
תסם‎ opus fuiſſet quærenti addu-
cere ſecundum fundamentum, 5
1*266 2

= סוגלת חתלמות: יב‎ >
; primum tertium reſponſum tol-

lit, hinc refutatum eſt per ſecun-
dum fundamentum, quod ſi 0

quia

% כ
בבא ג'הכל סותר כל היישוב
של בבא ב'וא"כבבא ג'מלמד

עלל בבאב'שלאת הביארק.
לסתורשלא סתר עם בבא א

אך ורקהביא בבא ב' לללמר.
שלא הביא בבא א' ללסתור
תירץ שני אך ורק הביאבבא
א' לסתור תירץ א ותירץ ב'
>ותירץ ג' המה יסודו'הנופלי'
מאליהם לרעת המקשן ואין
צריך סתירה עליהם. כללל

הסוגיאזו על קושיותהמקשן.
= ושג'תירוצים עםבכ+ת אחד

נסתרו כולם בבא ב' מיישב
סתירה ב'תירוצים לבר ממה
שסתר בבא ראשון בבאהג'
יישוב ראשון מכלד ישוביכם
שיישב בבא שניה וקללהבין:

* כ־שה רישלהקשנ;

בזו
הםוניא למה לי י תירוצים
והלי בשני תירוציםם סגי
בתירוץ שני ושלישי . ובזה

הסגנון כוונת המקשן כבבא .

א לסתור תירץ ג ואולו לאת
הביאבבאביהיה מבין התרצן
- שלא

404 התלמוה: יב‎
quia eo nullam vim producete
poteſt, quia enim ſecundo de-
ſtruere vult refutationem primi
per fundamentum tertium ſecun-
dum deſtruitur, quod 1ים‎ terti-
um docet 06 ſecundo, eum id non

adduxiſſe זט‎ deſtruat refutatio-

nem primi, per reſponſionem ad
primum minuit ) // ( ſecundum,
ut doceat quod non attulerit pri-
mum ad annihilandum 16 -מסכן‎

ſum ſecundum minuit ) 00 (1060- -
que profert גמטתמועק‎ , ut 06-

ſtruat primum reſponſum, & ſe-

cundum ac tertium reſponſum

per ſe

quæ ſunt fundamenta 6

diruunt

שלא אסיק ארעתי' רמקשן
בתירץ גי * אך הביא כבא אי
לסתור תירץ ב' לפיכך הביא

בבאב'להורות שלא סתר עםם.

הבמאא!'תירץ ב! רא"כ. לאת
סתר כלום כיכל מה שפותר
בכצת א' מרזקן ,בבות 2
להתרצנים ואלולי .בכגת.ג
הירה מבין התרצן השיטרק
להיפך שכוונת המקשן באמ'
עם בבא א' לסתור. תירץ ב'
ואלולא הביא בבא.ב' הייתי
סבור שכוונתו לסתור :עכם

in T. Orig. 50) * vocabula quæ non tam‏ שה. ו1ר

ecx Lexicis, quam uſu diſcuntur appello uſus ſed ſpeciales Talmu-
dicos, generales ſunt majores illis totis paragraphis conſiſtentes, 6
realia ſeu rationem diſcurſuum Gemaricorum complectentes, 0
eciales ſunt Phraſes à Gemaricis excogitatæ, atque talem noſtram
eſſe conſtat inter Eruditos, hæ locutiones niſi eſſent, Talmud longe
facilius eſſet, ut ergo ſi quod Diſſ. I probavimus Talmud ג‎ Chriſtia-
no, præcipue converſuro Judæum Diſſert. II. intelligi debet, ita ſanè
noſter liber qui totum tylum Gemaræ vivis coloribus exprimit, me-

rito 1691 & intelligi debeat, quod ופסת‎ accquiritur una hora, ס₪‎ -

cenſor meus qui eum neutiquam imprimendum cenſebat una nocte

de hoc opere judicare voluit, cum ego tribus diebus vix Decem i-

neas transtulerim, non agere 06 laude Talmudis ſed modo diſputan-
di, à meque rectè commendatum fuiſſe propter Phraſes Talmudicas
intelligendas, jam ſine dubio cum doétioribus vides. Difficultas

autem non minima evaneſcit, ſi nexum iſtius modi P ARZICUEARUM
liceet

1
ה‎
ſecundu
von
futatione
סק1‎
tandem
dum eſft
4d tres r⸗
ל‎
]?&111&}0
01 reft
6 ג‎ 0
jam tetu
fundame
refutation
ה‎
װ”ם]*[ש&‎
1}1]911131111

—
Kezt ta 2
0100 eſt n
Verdorum
1
0
7
הש‎
0

- }\% ) 8!2”

א אסק
נתירץ ''.

] לחתרתר

ננאב להר
הככא א'ה'ר

-1- סחר כלם(

נא א' מ
להתרענס \
חה מנן ך
להפך לגוו

| שנאאל

ואלולא הביא
סגור שכוונת

—

; קו‎ non um
clales Talmu-
cOnſiſtentes,
פסו‎
talem ו‎
Tadmwud לחו‎

mud Orli.

הם
ה

: ו nſebet ul⸗‏
vie Decem 0 1‏
. -וו₪ ו |
08 מו 16
. ת 6
/ שששש!ז&!

dlirnunt (hb) quia non habent

futatione ad ſecundam & tertiam
reſponſionem. Ex hoc א‎ )77(

גא |||0נמות. הלמ 5. .
בבא א' תירץ ג' לכן הביות
יבבא ב' להורורת שלא סתר
עםם בבא א' תירץ גי רא'כ .
עריץ לא סתר כלום כי כלל
מה שסותר בבא א' מתוקן
בבא ב' * אלא בוודאי-לא
סתר עם בכא א' כיא תירץ
ב א'כ יחירה הכלד - הפוך
כוונתו + לפיכך מכיא בבצת
ג להורות שלא הביא בב4ת
ב'להורות שלא:סתר :עםם
בבא א' תירץ ג' א'כ:עריין.

verum fundamentum, , ס1ם‎ %
ſecundum ſententiam quærentis,
66 מסם‎ opus haber ulteriore re-

tandem conclado (kt) intelligen-
dum eſſe generaliter quæſtionem
4 tres reſponſiones quæ primo
fundamento omnes refutantur,
.סהמט160‎ fundamento iterum
duas refutationes evertit, præ.-
ter id quod primum reſponſum
jam refutavit, atque primum
fundamentum conſirmat prima —
refutationem, ex omnibus illis לא הראה כלום מאי אמררת‎
reſutationibus, quæ per ſecun. בבא ב'מתרץ כל מה שסת‎
dum refutatæ erant, & ſic facile: -כבא % 'לתי־ך;ץ ג הנה בבא‎
intelligitur. Tamen 44 huncca- õ
י נמבבא .מא - י היתש י‎
10046 ita appellare, intelligas, noſtrum ergo conſtruitur ex "אך‎
quod eſt minuere & הסטוף רק‎ idem notat, qualibus vocalibus vis
verborum intenditur, quod vocant %&װװ?ךפן'י הלשון.‎ hæc voca-
bula ſemper deſtrutctionem vel diminutionem notare iuprimis ſi con-
jungamur. הו.-‎
. 99 Minuit repete quæ modo lit. //- dicta ſunt.
יסורות הנופלים6סועטס11, הוש0 per ſe‏ שוו Eundamenta‏ ( 27 )

quod convenit cum יסור הנופל‎ 6 quo jam diximus, ubi vero

ſingularis, hic pluralis, quia agit de ſecundo & tertio reſponſio.
(iiι םוגיא‎ ₪ iterum non utilitatem vertere debes, niſi Da-
אלעי‎ ſis, eſtque סות‎ intelligendus uſus major, generalem quem appel-
lare vel realem ſolemus. Sic conſulendi ſunt in hoc ſtudio rerum
הונסק‎ , non aſmus ad lyram, qui judicat ut cœcus 06 001076 , Kpaſ-
ſiones prodit, ubi non eſt occaſio vel ut loquuntur de tempore.
Eee 3 (ℳ)

.

סוגיית התלמור . יב 2

ſum 64וסק וצאטף‎ , quid opus
11006 eum diſcurſum ſuum
tantopere extendere, & tria re-
ſponſa dare, cum ſecunda &
tertia reſponſione contentus eſſe
potuiſſet, & hoc modo quærens
fundamento primo vult everte-
re tertiam reſponſionem, & 1-
ſi adduxiſſet ſecundum funda-
mentum, quæſitus putare po-
tuiſſet, interrogantem neſcire
tertium reſponſum, ſed quærens
profert prinum fundamentum,
זט‎ refutet ſecundum fundamen-
tum, ideoque profert ſecundum
fundamentum, ut ז00002‎ ſe pri-
mo fundamento non refutaſſe
ſecundum reſponſum, nam ſi
ita eſſet nihil effeciſſet, quoniam
quodcunque primum fundamen-
tum reprimere potuiſſet, ſecun-
do fundamento novam vim ac-
ceperunt omnia reſponſa; Et niſi

77

מבבא ב' וא'כ ע'כ לא באי
בבא ביכ"א להורו ‏ שלא סתר

עבם בכא א' תירץ ב כ"את
דא'כ למה . לי בבא ג' ומאי

אמרת דהא השיטה להיפוך.

שכוונתו לסתור תירץג! '
אך מיראתו שלא תבין ‏ ש
שבוונתו בבב4ת א' לסתור
תירץ ב' הביא בבא ב אכתיו
מהבכך שיבין התרשצן כן מ'מ
לא יוכל" לתרץ שוםם תירץ
דאי תירץ ב הלא לפי הבני
התרצן סתר המקשן תירץ

ג' בבא אא ' ואםם תירץ

ביהלא לפי הבני התרצן
שהמקשן ירא של תבין
כוונתו בבבא אי לסתור תירץ
בי הביא. בבצת ב להורורת
שלא סתר עם בבא אי תירץ
ביכ'א תירץ גי וא'כ מכ'"ש

) ' ( 0 Hebraice כלל‎ quod Judæi vertunt iſt der כלל‎

eſtque vocabulum iterum ex 2. compoſitum, nempe —2 6 ,אלו‎
tantumque valet 6 מכלד אלו‎ % tantum eſt 0 1 dicas hæc eſt
concluſio totius diſcurſus modo producti, vide idem explicari ג‎

L'Empereurio, מו‎ Clave Talmudica,

quatenus eam perduxit, cujus

ſane continuatio, & gradus ſublimior eſt noſtrum סוגיורת התלמוד‎
quo igicur totum ſtudium Talmudico CGemaricum abfolvitur vid.
Dedicationem. . .

C1

ſet ק‎
ueſitu
intellex

pe put

dament
dam re
ה‎
mentun
velle P.
10
סף‎ pro
0 6
ſonem!
ſifeeri d.
fuiſlet
1
tum eſt
Adar
0
א ה‎
ו1‎ 4
0
2 1ש0‎
}\1!21}6 0

0
/
6
ל ARncn‏
%"
הש :
, ;;\ןןז#יוֹוֹוֹ .

נא '
נאכ
עםנא
תירץג'ל
ג למה
אמרת רה!
שכונתו (
אן מראי
שנונתו ג
תירץ ג' הנ
מהכנך י
ל יכרו
דאי הרץ.
סת
ג' בא א
ב הלא לֶ

. שהמקשן ו

טונתונכבי
2 נא כן
לא סקר /
לכא חרן

—
נל ו?
לי. ן%:-]
et‏ 41
ו en‏
שיש ו]וֹצט&שו
וה התל

futaſſe tertium reſponſum, nam

4- == סת התפמיה,

.##2] tertium fundamentum ( ות1‎
quæſitus 6076274 diſcurſus (mm),
intellexiſſet, imo contraria, nem-
Pe putare quærentem primo fun-
damento revera refutare ſecun-

dam reſponſionem, & quod ni-

ſi adduxiſſet ſecundum funda-
mentum, putari potuiſſet eum
velle primo fundamento tertiam
reſponſionem refellere, ideo-
que profert ſecundum, ut often-
dat ſe primo tertiam reſpon-

ſionem non refellere, hoc enim
ſi נסה‎ deberet, mihil effectum
fuiſſet, quia omne quod primum

refellit, ſecundo iterum reſtitu-

tum eſt, & ſic certo probatum

eſt, ipſfum primo nihil quam ſe-
cundam reſponſionem refellere.

Quod 4 ita ipfius ſententia no-

ſtræ eſſet contraria, סתו‎ ergo

tertium fundamentum adducit,
ut doceat ſe non adduxiſſe ſecun-

dum ut probet ſe primo non re-

alias

מאי הקשה המקשן כשאינו

סתר תירץ בו אכ יש לו+

לתרץ עלל קושיותו אלזת
ע'כ המקשן מראה לך שהיה
בפיו ואינו סותר אותו כיאין
צריך לסתור אותו כי הואת
יסור הנופל מאליו וכרלעיל
וא"כ אין יכול התרצן להשיב
לו הניחא לפי הארכתי ר
רלעיל ירא המקשן שההרצן
ישיב לו תירץ ראשון זיבין
שלא אסיקארעתיה רמקשן
בלל תירץ א ' אך באמרת
מביא בכא א לסתור תירץ
שני אך מיראתו שלא תבןן
שכוונתן לסתור תירץג'מביא
בבא בילהורורת שלא סתר
עם בבא אי תירץ ג' כ'ות
תירץ בי * ותירץ. ג' הו4ת
אין צריך לסתור כי הואיסור
הנופל מאליו , * וא'כ מ'מ
< תירץ אי לא עלה על דערק
ק המקשן

(I!) ת‎ eſſet tertium fundamentum, Hebr. ואלולי‎ 0 nifi ef-
Jet, conſtatque ex 2. vocabulis, nempe ואי לא‎ quæ ſignificationem
intendunt augentque, ut de 5 particulis compoſitis diximus ſupra.
- (אחד)‎ Contenta diſeurſus שיטרה‎ ſignifat 1. Eneax, 2. Guammas
& legitur ש'ס‎ & 3. inclinationem & tum legitur 87 etiam 4. no-

.

tat alietem, ultima ſigniſficatio hic locum מסמ‎ habet,ſed tres antece-

dentes

סוגיות התלמור יב 408

alias plane nihil probaſſet, &

ſi dicere velis, ſecundum ad o-
mnia reſpondet, quæ primo re.-
ſutata ſunt, tertium reſponſum

ergo refutatum 68 , per plenam
reſponſionem 44 ſecundum, quod

ſi ita ſecundum tantum adduci-
tur זט‎ doceatur, ipſum ſecun-
dum reſponſum primo non de-
ſtruxiſſe, ſed tertium. Et ſic bre-
vi debuit diſputare.
deo 4 ita eſſet זט‎ diximus, מסם‎
opus fuiſſet intertoganti profer-
re tertium, quid dicere potes,

eſt contrariæ ſententiæ,‏ שיטה

nempe ad deſtruendam ſccun.
dam reſponſionem, & 31 ope-
ram dat ne putetur ipſum ꝓri-
mo ſecundam reſponſionem 007
ſtruere velle. & סמום‎ 6
ſecundum, atque nihil refert etſi
id velit quæſitus, nam nihil re-
ſpondere poteſt, quod ſi enim

alterum reſponſum proferre vel-

let, id non valeret, nam %
ſententia quæſiti, quærens pri-
mo tertium reſponſum refuta-
vit, & ſecundo reſponſo ut quæ-
ſitus intellexit, quærens curat,
ne

Reſpon-

המקשן לפי הבנת התרצן
וא'כ ישיב לו תירץ א' כך
ירא המקשן מהכנת התרצן
לפיכך מביא: בבא גי לסתור
זאת. ההבנה וכדלעיל ודוק
הומב +
יש אומרים ‏ אתהסוגי"
- הו) < להיפך ממש

ובטעמיכ הקדומי וכך הם.

מתחילי" אלו לא הביא בבא

; ג' הותו מקשה למה מכיגת

גם בבא ב/ ואם לא הבינצת
גכם בבא בי הייתי מקשרק
למה מביא גם בבא איוא'ת
למה באמת מביא בבא א' *

ו"ל דבכא א' הביא. לסתור"
תירץ א אבל אי לא יביא

בבא ב'אז אקשרה ל"ל בבא.
אי מאי אמררת. מפני שירא

מתירץ ראשון הביא. בבת.

אי לסתור - דאם בא לסתור
תירץ אי עדיין לא הרארה

כלוכם כי עריין יתרץ לור

התרצן תירץ אי מאי אמרת

הא נסתר בבבא א' התרצן

dentes omnes סום‎ conveniut, cum ר‎ 6 ſummam diſcurſus vel rei.
En iterum in his majoribu 6 generalioribus בזרג יררן‎ minore- ſive ſpe⸗
ciales id eſt PHRASES.

( nn)

ר

- 018008 |

1 , eum
.0676 , ut
-=
ם‎
וה‎ %

* 702!!5(')/;(6;

Ham quan
ſtruit ſecn
ſtio אס‎
יוס‎ [
.1 ף‎ ,|
ה‎
4 Utare,
00 ipſum
%% תופד‎
₪ 00
iterrogint
ד‎
. ףו ש})‎
תו‎ lbi re
vonlumn י‎
ne ignotate
%
מװש[חק‎ -

—
₪

]86 ג)1#[)/! !”ן

י-
\}8818!6![)}[4 1.

הו?
ואכ שו
רא

- ננ

את ההגן

ושאם

(נטומים
מתחלי א
נההימ
ם
ום ננו
למה מניא
לה גאמת
ל דננא ו
תירץ א א
נא כ'אן א
\ א' אמר
מרן הש
א יסתף.
ע
נוס -
E‏
\ מר

לו

20

ne putetur, quod quia primo 16-
cundum reſponſum refutare ve-
lit, eum ideo ſecundum addu-
cere, זט‎ doceat, ſe primo non
refutaſſe ſecundam ſed tertiam
reſponſionem; Quæ ſi ita ſunt,
non opus eſt pluribus refutare, quæ-
rentisreſponſionem nibil valere(nn), -

ſtio ejus reſponſum accipit 16
cunda reſponſione, ideoque non
ita eſt, ſed quærens quæſito
perſuadet quod poſlit ſed nolit
refutare, quia hujus rei neceſſitu-

4
5 /'” ו

do ipſum nulla premat, nam
eſſe יסור הנופלד‎ h. e. per ſe col-
labi. Quod ſi ita eſt, quæſitus
interroganti reſpondere non po-
teſt, nam recte quidem eſſet quia
ut dixi, quærens timuit, quæſi-
tum ſibi reſponſurũ primum re-
ſponſum, putans quærentem pla-
ne ignorare primum reſponſum,
ſed non ita eſt, ſed quærens ideo
primum profert ( ט‎ deſtruat ſe-
cundum

— He Dr

nam quando quærens non de-
ſtruit ſecundum reſponſum, ט‎ -

409

לא יבין את זאת * אך יב'ן
שהביא בבא א לסתוה תירץ.
בי אבל" כאשר הביא בכ4ת.
ב אז לא קשה.ל"ל בבזת.
א . יס" לסתוה. תירץ
אי ומאי אמרת היאן הראַה
שסותר תירץ א פן יבין
התרצן שסותר תירץ ב!רלא
תירי אהלאהראה לובבבא.

ג כי בל מה. שסותר בבאפ.

-א לתירץ, ב מיושב בבבפת.

ב'כך הוא. האמת כשמביא.
< בכא ג'אבל אי לא. יביא בבא.

ג'אכתי הקשה. ליל בבא בי
מאי אמרת. דאו לא הביות

DP 22 d‏ 70 אל
ואם ליסתור תירץ אי אכתי.
לא הראה. המקשן שכוונתו.

לסתור תירץ. א' פן מכין

שכוונתו לסתור: תירץ שני
לכך מביא בבא ב' להראות.

שלו סותר עםם בבאת א'
תירץ |

gi⸗ utencli debet quod ita ſit.

Can) Non סקס‎ eſt pluribu refatare, quaærenti- reſponſionex ni-
נל‎ valere, Hebraica vocabula מכ"ש‎ Abbreviate, plene שכ1‎ 72
attendenda hic veniunt, ſenſus eſt i. e, ex omnibus allatis, ma-

FIf (oo)

..
cundum reſponſum, dum ט‎
rens, facit סת‎ quæſitus putet quæ-
rentem velle deſtruere tertium
reſponſum, ideoque quærens
profert ſecundum, ut deceat ſe
ſecundo non deſtruxiſſe tertium
ſed ſecundum reſponſum, & ter-
tio reſponſo non utitur ad deſtru-
endum quia eſt fundamentum

invalens, ) יסוד הנופל‎ de quo

ſupra egimus in notis) vel impo-
tens. Quod ſi ita, 0100 quæ-
rentem primam reſponſionem
ignoraſſe ex intentione quæſiti,
quare quærens quæſivit quæ 6
mens quæſiti, expectans quæ-
ſitum 61 ſecundum reſponſum da-
turum, ideoque quærens adfert
tertium ut refutet illam obiec-

tionem, ut dictum eſt ſupra quæ
ſi Lector recte conſideret (oo) vide-

bit hunc eſſe ſenltum. Alii verò
aliter interpretantur, & putant
hunc uſum eſſe aliter intelligen-
dum ſed tamen ita ſenſus diſcurſ-
- פנל‎ cſt quod ſi interrogans סת‎ ad-
duxiſſet tertium, quæri -ז 06 סק‎
que ſecundum etiam non debuiſ-
ſet producere, quod niſi adqunl.
et,

התלמור יב

-סוגיות

2 תירץ ב' *. זה אינו דאכתי
לא הראה עם בבא ב' כלום

פן יבין שכוונתו בבאת א
לעולם לסתור.תירץ בי מאי

< אמררת הא בבא ב' מיישב
< הסתירה של בכא א' על<

התירץ ב'זה ל4פ אבין אך
אכין שכוונרתזו בבבכצת ב'

|| להראו' שלא היה ‏ כוונתו
בבכבא א! לסתור תירץ ג'

אלא כוונתו לסתור תירץ
ב'אבלל בכשמבינת . בבא ג'
אינו קשרה כלוכם באמות

'מביא בבא א' לסתור תירץ
| \ א מאי אמררז האיך הראה
< \לי פן אבין שכוונתו לםתור
||\תירץ כ/בבבא ב/ הראה כי
'כר" מה שסותר " בב4ת א'

לתירץ ב' מיושב בבבא ב'

\ מאי אמרת היאך הרארק
| \ -שכוונתו בבכא ב' להוכיה
| \ שלא סתר עם בבא א' תירץ

ב' פן אבין שכוונתו בכבנת
B‏ ב'להוכיח

(oo) 002 conſideret, ס4 ודו היטיב צסס‎ ſi dicas Gramma-
ticus, id eſt, rem recte intelligen fagilè percipiet.

ק

( „)

₪0
ה
reſiquis‏
סוסו
prim‏ סות
ſtructum‏
Ob‏ ו1
יו
ו 7א
eum ice⸗‏
deſtmat‏
0
relatoron‏
1ם
moilloqn‏
ום 004
ה
סו?
ſponſum‏

א ז -

חה זנו
primum 7‏
ſponden P‏
הה

] 1

ןש]נ}סוֹ) יםװ\)
1

מל , " 1

מו ל
/ ']ל)שטש)וּ
ו
ה ה

\ תלו'
לא הראל !
פ 'כן ט
לעולם לפת
את הא
הסת'ות ש
הת'רץ כ זו
אנין שנוונ
להראו לא
ענא א ל
אלא כונתו

| ג'אנר כש

א קְטה.
מ'א נמו א

| הים

5 ם אנין ?
הרכ כננא
דממ ען
לתרץ 'מו
מא' אמרה ז

|| . ?גותתו בנן
] לוסז עס

;00 00

-

; Et „ dici poſſet cum etiam pri-
mum proterre non debuiſſe Qua-

re ſi quis ſcire velit, cur primum

proferat? Reſpondeo quia pri-

mo primum reſponſum eſt de-

ſtructum, ſed nili ſecundum -סעק‎

ferat, objicerem & dicerem eum

non opus habere primum profer-

re 2 FEt ſi reſpondere vellet,
eum ideo proferre primum, ut
deſtruat reſponſum primum ;
Reſpondeo quæſitum tamen ei
relaturum primum reſponſum,
eiſi illa reſponſio ! deſtructa pri-
סהת‎ illo quod quærens produxit,
quod quæſitus non intelliget ſed

putabit quærentem primum ideo

proferre, ut 60 ſecundum re-
ſponſum deſtruat, ſed cum affe-
rat ſecundum, פטקס מסם‎
ut amplius interrogetur, cur
primum afferre debeat, nam re
ſponderi poteſt, eum 00 primum
reſponſum deſtruere velle; At-

4 | סוות.- ־־־־־־ רחלמרר יב

ב' להוכיח שלא סתר בכבא
איתירץ ג' אלא תירץ בו'
זה הראחה בבכא ג דא"כ
שהוכיה עם בבא ב' של+ת
סמתר עם בכ4ת. א' תירץ ג'.
יושב עםם בב4ת ב'
הסתירה שבא אליה מבבא
א' אכתי הבט וראה בבבא

| 1' ותמצא םתירה. המיושב

על בבא בי אלאנעל כרחך
בכא ב' הביא להוכיה שלא
הביא בבא א' לסתור תירץ
| שני כי אם תירץ א'* ורו'ק:
הררך הה בג' בבוות
שמערתי בשכם
הגאון מוהרר מאיר ז"לר'מ
דקק לובלין אלו לא.הביא.
בבא א' הייתי אומר תירץ
9)99

| ולפ שמ

vit, quod

proferre ſecundum 7|
ſecundum, quæri poſſet, eum nec primum proferre debuiſſe,

que ſi quis regerat, unde quærens ſcit, eum primo deſtiue-

re velle primum reſponſum, nam putari utique poſſet quæſi-

tum deſtruere velle ſecundum & non primum reſponſum?
Reſpondeo ita fieri nequaquam poſſe, quia tertio proba-
omnia quæ primum deſtruat, reſponſo ſecun-
do iterum deſtructa ſint ſecundo fundamento. 564 niſi
adduceret tertium, interrogari poſſet, atque non debuiſſet
ום‎ 4 reſpondeatur, niſi adduxiſſet

Fff כ‎ nam

סוגיות התלמור. יב 2

nam ſi primum proferat זט‎ pri-
mum reſponſum deſtruat, tamen
dici poteſt quærentem nondum
prodidiſſe, eum primum reſpon-

ſum deſtruere velle, nam eum

non poſſet velle refellere ſecun-

dum reſponfſum, ideoque י-סזק‎

fert alterum fundamentum; ut

probet ſe primo non deſtruxiſſe
Sed hæc
omnia ita eſſe non poſſunt, nam
ſccundo nihil hactenus proba-
verat, nam potuiſſet ita intelli-
gere, ut 4 nobis ſupra dictum
eſt, primum deſtruere ſecun-

ſecundum refponſum.:

dum reſponſum, & per reſpon-

ſionem quam ei oppoſuit, tamen

ſecundum refutatum eſt, refu-

primi, ad reſpomionen-‏ יסוזהז
ſecundam quod 10116 ignoravit,‏

& hine ſecundo probabit, ſe nol-
le primo tertium reſponſum re-
ſutare, ſed ſecundum, cum vero
tertium proferat, nullus quæſtio-

ni locus eſt, nam revera primumaddueit:, ut primum reſpon-
Quod 4 quis vero quæreret, סטף‎ id probat,

fum refutet.

יעדל הקושיא ולכך מביצת
בבא א' י לסתור ארת זה'

ואלו לא הביא בכאב' הייתי
אומר תירץ ב' לכך מבונת .

בבא ב/לסתיר אותו.. ואלו

לא הכואת בבאת גי הייתי
:אומר תירץ ג' לכך מבינת
בבא ג' לסתור.אותו '' וא'ת
מנל לומר ‏ שהמקשן ירגפ.
מג' תירוצים ורילמי המקשז

ירא מתירץ ג' לבד והבונת

|בכבא ג' לסתור .אותו ולמה

צריך להביא ב' בבורת \ ה
הקודמיםם ו"ל דא"כ קשה
למה צריך המקשן להבי+ת

בבא ג' הלא תירץ ג' נסתר
ג'כ בכבא ב'אבל" עתרק
| שאמר' עור תורץ ב' והוא
|נסתר בבכא ב' ולא קשרק
| \ אמאי צריך המקשן להכיא
\ בבא ג' הלא תירץ ג' נסתר

nam putare poflum, eum ſecundo fundamento ſecundum

reſponſum refutare velle, hinc probavit, quod ut primum
deſtruit ſecundum reſponſum, id iterum reſtituatur ſecundo,
quid vis ergo dicere, quo probavit, ex ſecundo intelligi
eum primo non deſtrauxiſſe ſecundum reſponſum ? Forte
enim fieri poſſet, alterum putare cum ſecundo ideo argu-

mentari, ut non deſtruat primo tertium ſed ſecundum re-
ſpon-

ſpontum
tertio ו‎
ſi verum

mentetu
deſtruat.
ſecundo
mo deſt
ſpice 16
חוז‎ , 8
futanone
fundame
telt, gvin
זנו , סג‎
0
ſecundum
היו‎
Hand
Wenta א‎
010
אסז ת‎
ג[) (נזשוֹטף‎
- 1*63?
ת‎
י‎
ו‎
וס} ?טףססװ‎
tertium ter
mad
4
ס!‎
daſien
munire 0
מוס ח‎

דת?
ש
אלו לא ג
אומר ת'רן
נא 'לס
1 ל תנאו
\ אמו תרן
1 נא לת
- מללע .
מ תירוצים
ירא מתירן |
נא 1 לתו
ור הניא
הקורמים |
לה ריך ה
נכא ג' הלא |
כ נא ג
שאמר עור |
חר ננמ |
כ ע

ו
ם
וומוס 0
ק ut‏ 0
ו ז
ו --
10 -
7 ש&ן . 01

7' ת₪ן
. 0

mentetur ſecundo, 6ת‎ primo

tum, & invenies & videbis re-

ג - סונגות PeTN‏

. ſponſum 2 Sed reſpondeo eum S גם כן בבבא ב' - ו"ל‎

-העל פי שבאמ' נסתר הוא nam‏ , 616 מסת tertio probàſſe ita‏
מ'מ אלו לא הביא בבא „ 8188 0 ſi verum 6166 , quod‏

deſtruat tertium reſponſum, quia רק בבצת בי הייתי סנור‎ |
ſecundo reſtituitur 14 quod pri- שכוונתו של המקשןלסתור‎

תירץ ב ולא -תירץ ג' 2 mo deſtrétum erat, tamen in-‏
צריך לחבינת בבא.ג' * וא'ב ſpice 1 0060 tertium fundamen-‏

אכתי קשה מנ"ל ‏ שמק"[ futationem reſtitutam ſecundo‏
יירא מתירץ אי "ל דאכם כן -סק מסם 800 fundamento, unde‏

אכתי קשה ל"ל בבא ג' רהא ſecundum 1060 addu-‏ מנטף teſt,‏
probet 10 primum non‏ זם xerit,‏

תירץ ג נסתר גם כן כככ adduxiſſe ut deſtruat reſponſum‏
- ב'*.מאי אפר' ה'אידכוונת. ſic‏ &„ מ}סװנגצ? 8 , ſecundum,‏

res eſt clara. 2 המקשן 'לסתור - בבבנת‎

Hanc viam per tria funda⸗. . : —
menta excogitatam fuiſſe 3 תירץ ב'ולאתי רץג ה -סכ‎

דאם כן ל"ל גכם בב? QRiſſimo R. Tublitlenſi Mayero2‏

mihi relatum eſt, ( modo qui +- d &ν2 †= nee 8

quitur,) quod niſi adduxiſſet Ppri- 29 ½ הכז נסתר בבכצת‎

reſpondiſſem 80 quæſtio-‏ , מזטרת
nem adeoque ut hunc meum fi-‏
nem deſtrueret 4000016 primum‏
niſi adduxiſſet ſecundum, ſguncsm reitonſöm ͤ deditſem,‏ &

lopon 2505 צריך‎

adeoque fecundum profert ut hoc deſtruat & niſi adquxiſſet

tertium tertium reſponſum dare Potuifſem, hinc c erso terti.
um adducit ut hoc deſtruat.
Sed quod ſi quis interroget unde quærens timet tria re-
ſponſa adeo ut 6 hinc neceſſejudicet tria fundamenta proferre
ad quæſtionem ſuam, nam potuiſſet etiarn quærens tantum ſe
munire contra tertium reſponſum, & hinc etiam adducit ter-

tium ut etiam tertium reſponſum deſtruat, atque etiamlſi ג‎ quæ-

rIf 3 ri

.4
ת‎ poſſet ſi hoc non opus habet
proferreetiam reliqua duo fun-
damenta, reſpondeo, reſpon

dens non opus habet proferre ter-

tium, nam tertium reſponſum
נחו‎ deſtructum eſt per ſecundum
164 nunc quia enarrat ſecundum
reſponſum, 86 112 refutata eſt ſe-
cundo, unde non opuseſt quæri,
ad quid quærens opus habet pro-
ferre tertium, quia tertia reſpon-
ſio ſecunda jam refutata 61 ?
Reſpondeo etſi revera tertia re-
ſponſio ſecundo refutata ſit, -ז‎
men niſi tertium adduxiſſet, ſed
ſecundum, potuiſſet reſponderi
ſententiam quærentis fuiſſe de-
ſtruere ſecundam reſponſionem
& non tertiam, hinc neceſſum eſt
eum adducere tertium; Quæ
ſi ita tamen adhuc regeri poſſet,
quo probari queat quærentem ſi.
bi proſpexiſſe contra primum re-
ſponſum, nam dici poſſet, 6

לו עור תירץ א' והוא נסתר
בכבא א' וא'כ הכל מתורץ
המקשן צריך להביא בבא
ג'לסתור תירץ, ג' מאי אמף'

הא נסתר תירץ ג' בבבות.
< 3' ולמרה לי בב4א ג' דאי

לא הביא בבא ג'הייתי מבין
שכוונרז. המקשן להבי4ע

=- בבא ב' לסתור תירץ בי ולא

תירץ ג' מאי אמררת לילל

בבא ב' . דתירץב' נסתר גם. .

בבבות א' המקשן ירא פן
בבבאת א'
לסתור כ"א תירץ א' ולכךף
מביא בבא. בי לסתור תירץ
ב' בהדיא. ולעולםם תירץ גי
לא עלרק על רעת המקשן
ויתרץ התרצן לכך הביגת

ſiita, eum מסת‎ opus habere proferre tertium, quia tertium
reſponſum ſecundo deſtructum 616 ? Quid huic opponi po.
teſt ? putem quærentem voluiſſe deſtruere ſecundo ſecun-
dum reiponſum, & non tertium, ſed hoo eſſe non poteſt, nam
ſi hoc ita quæri poſſet, ſine quærentem non adducere ſecun-

dum, niſi ad deſtruendum, ſecundum reſponſum,
Ideoque dicendum quærentem
& ille primo refutatus eſt ?
Quod ſi ita eſt, תסם‎ opuseſt interrogari atque quærens nur 0
- שסגת - - ג ;

am primo deſtructa 6 ;
primam reſponſionem ſciviſſe,

illa 66

תבין שכוונתו

ת
endum‏
ſioppor‏
י
י
?
ſpondeo‏
מ1
pr‏ 000
ſpontucn‏
Knon n‏
ס
Proferte‏
dumm 0‏
ו .
% '311!61!
חוס \ %
הה
1 "י}ט[)ססוּ)וֹ
א
הש
0 0 06?
: ס?1

מח |

ה
-

ל\ תי
גננא א ו
הנקץ צר
לתור ת
הא (סתר \
וה (
לא הא נו
עגוות ה

ננאג ללהו
' מא

\ נא א ל

תנין. שמ
לפחור ג'א |
מניא א 1
7 כוריא ול
הלהו
חרץ התו

וקקס

ו ecundo‏
onporel, |‏
ſecun. .‏ ו
ו שאו,

3 סוניות -התלמור נ.

habet tertium proferre ad deſtru-
endum fundamentum tertium &
ſi opponere velis tertium reſpon-
ſum jam refutatum eſſe ſecundo,
àad quid סשו6‎ opus habet tertium
fundamentum producere? Re-

ſpondeo, quod niſi adduxiſſet
tertium, putaſſem quærentem
ideo proferre ſecundum, ut re-

& non tertium, quid opponi -)סק‎

ſet, cur quætens opus habeat
proferre ſecundum, quia ſecun-
dum reſponſum primo refuta-
tum eſt? Nam dico quærentem
-מה שקשדה מבבא.ג' מיושב.‎

timere potuiſſe, סם‎ quæſitus pu-
tet, eum primo tantum primam

relponſionem defttuere velle,
ideoque ſecundum adducit, ut
ſecundum refſponſum clare de-

ſtruat, & tamen ſemper putari
poſſet, quærentem tertium re-

ſponſum plane ignoraſſe & tum

quæſitum 61 dare reſponſum ter-

המקשן בבא גי ששם נסתר
תירץגיואין דרך לנטוי ימין
- ושמאל . ורוק : =
| \ בבות שלא

לצןךך וו,”ל 'שהימקשן מקשי, ſponſum ſecundum deſtrueret,‏

מבבא דיוא'ת א'ב ל'ל בבא
ה י"ל אם לא הביא בבאת ה'

ה'א שמקשהה מבבאג' לכך .
מביא בבאה: לפתור כי כל.

בבבא .ה' וא'רת 4סכתי לל
בבצסז ה! ואין לזומר דה'א
< שמקשרק מכבא ג! איך ס'ר

את זה רא'כ קשה למה מביא

בבאד' ו"ל .רלעולםם צרוך.

להביא

tium, hinc quærens profert tertium, eo tertium reſponſum
deſtructum 61 ; hinc oppoſitæ parti Contra quærentem nulla
diſputandi ocoaſio remanet, ut dictum & difficille eſt, hinc

hanc diſputationem attenta mente Lege.

XIII. Iod' ſi interrogans proferat quinque fundamen-

-.0 14 qurſtionis, quæ non opus habet, reſpondeo,

quærentem quærere 06 quarto fundamento, &

ſi dicas, hoc ſi ita, non opus haberet quinto fundamento ?

יס ת

סוניות התלמ" ע - 46

Reſpondeo ſi non attuliſſet quin.
tum, mens fuiſſet quærentem -מו‎
terrogare de tertio, ideoque ad-
ducit quintum, ut id refutet,
nam omne quod quæri poteſt per
tertium, quinto expeditum fuit?
- הסם‎ quis quæreret, adeoque מסם‎
opus haberet proferre quintum
fundamentũ, & ei contradicere
non potuiſſet, mentem ejus fuiſſe
illũ quærere 06 tertio, hoc autem
fieri מסם‎ poteſt nã 0 hoc ita eſſet,
quæri poſſet cur quartum funda-
mentum proferat? Reſponde-
וע‎ poteſt, hoc tamen ſemper ve.
rum eſt, eum neceſſe habere pro-
ferre quintum, סם‎ impediat alte-
rum ne de tertio quærat, quid
opponi poteſt, hoc 2ז סת‎ poſſe
intelligi, nam ſi hoc ita efſet,
quærens non opus haberet quarto
fundamento? Iterum reſpon-
deri poteſt niſi adduxiſſet quar-
tum, putaſſet quærentem de ſe-

quartum ut huic reſiſtat nam o-
mne quod quærit 46 ſecundo,
per quartum jam reſponſum ac-
cepit. Sed ſi quis quærat, ta-
men non opus haberet proferre
quintum, & quid ei opponi pot-
eſt? Ideo profert quintum,
ut refellat id quod ipſi nocuit,
quod

להביא כבא ה'לסתור שאינו

מקשרה מבבא ג' מאי אמרת
איך ס'ד את זה דאם כן ל'ל

בבאד'וי"ל ראי ללא הביאת:

בבא רי ה'א שמקשה מבבא

ב'לכך מביא בבא ד'לסתור.

ב כל מה. שקשה מבבא ב'

מיושב. הוז ע"י בב4ת ד *

וא'ת אכתי קשה לילבבא ה/

ומאיאמררז לסתור. שלדא:
הקשרק מכבסת ג' איך ס'ד
בזה ה"א. *+ למה.לי בבא ד''
ומאי אית לך ללמימה דה'א.
לסתור שלא הקשה מבבאת.

ב"איך ס"ר כזה ה'א.' ל"ל

בבאג] ו"ל שהביא. בב4ת ג'
סחור . שלאת \ הקשרה.

מננא א" ' ואת איך ס'ר
כזהה'א דא'כ קשה ל"ל בבא

ביו"ל שהביא בבאב'לסתור cundo quærere, ,06 profert‏
שלא הקשה מבבא א' בררך.

אחרת אלא הקשרה בדרך
האיכך ה'א אתלולדי בבא ג'

לכך ההבוא בבא ג' של4ת

הקשרה מבבאת א' ררך
הראשון ' אךה'אשמקשה
שככא וב' עצמה לכך הביא

1 ף
החו
poteſte‏
ſet, 0‏
liartunm‏
lit, idee‏
mens ₪‏
fin‏ והו
| סמוקס
u‏ . 0
ו
vero‏ 0
Prokerre‏
quode‏ 0
אף ו
ו? 18ף
הא hoe‏
סום
00 0
prokertſe‏
7
מו 5?
Ka‏ , חו
: [מט['ממק
00
4 ,ת]ן]ם
ו 0
ש dum‏
0}6110'33
--

10

לוניו ננו
מר ננ
א' לר אי
ננארו"ל
נא ר הא
כלכן ננ
כ כל מה י
מו2 הוא
את אכתיך
ומא'אמית
הקש מג
מחהאי \
NNNN‏
לתור לא
כ"אי\ך סר
בבאגו 'ל
לםחװ ק
נא א י |
לה הא וא
גו"ל ויו
ע הה
חא

\*י . לה מ

[עצמו

quod non moverit quæſtionem
de tertio, illa autem opinio non
pPoteſt eſſe vera, nam quæri poſ-

ſet, non opus habet proferre

quartum, & ſi quis regerere ve-
lit, ideo profert quartum, quia

mens fuit, quæſtionem deſtru-

Ctam fuiſſe per ſecundum, talis
opinio locum habere non po-
teſt, quia quæri poteſt an ergo
neceſſe habet proferre tertium,

cui vero reſpondeo ideo eum

proferre tertium, זט‎ reprimat
id quod 61 inde oriri poſſet, quod
non quæſiverit per primum; ſi
quis vero quæreret, quomodo
hoc verum eſſe poteſt, nam quæ-

ri poteſt, non opus haberet ſecun-

dum proferre? Reſpondeo, 0
profert ſecundum, ne quis puta-
ret eum interrogaſſe per primum
per alium modum non expreſ-
ſum, ſed per alium modum ad
primum modum, & 16 putari
potuiſſet, ſi non adduxiſſet ter-

.0 סוגיות התלמור *

בבא ד*לסתור שלא הקשה
מכבאביי אדה'א שמקשה
מבבא נ' בעצמה לכך מביא
בבא ה'לסתור שלא הקשווה
מבבאג' אלא מבבא דיורוק*
וא'ת ומנ'ל לומר כן ודילמא
רהמקשן מקשרק מבבאת א'

דרך ה'א רלעיל ך כד.

שלא תבין שמקשה ררך שני
מבבא א'*לכך מביא בבא ב'
ליסתור אורתזו * ואך כדי
שלא תבין שמקשה מבבזאת
ה'מביאבבא ר' לסתור אותו
ואך כדי שלא תבין שמקשה
מבבאג'מביא בבא הילסתור
אותו וי"ל רא'כ קשרה J‏
נאמר בסוף אוחר. שאמרנו
שמביא בבא ד' לסתור שלא

הקשרק מבבא ב' אך יראת

המקשן

tium, ideoque affert tertium, זט‎ oſtendat ſe מסם‎ interrogaſ-

ſe per primum, primo modo, ſed putaſſem eum per ſecun-

dum ipſum interrogare, hinc ergo profert quartum, זט‎ ſe

defendat quod non quæſiverit per ſecundum, ſed putavit
cum quærere per tertium ipſum, ideoque profert quintum,
ut deſtruat quod non interrogaverit de tertio,
& quærendo id ita ſe habere invenies.

ſed de quarto,

Si quis nunc quærat, quo 6 probare poſſum, -וק‎ |

90

-00בז

—

= מוגות התלמור נ - .

tationem prædictam Ita exponi
debere, nam putari poſſet quæ-
rentem quærere per primum per
cogitata non memorata (pp) סת‎
turbetur alio modo (ſecundo mo-
do) per primum, ideoque pro-
ſert ſecundum, זט‎ id refutet, &
outari nequeat quærentem quæ-
rere per quintum, ideoque pro-
fert quartum, ut illud deſtruat,
etne putari poſſet quærentem
quæſtionem per tertium move-
re, hinc ergo profert quintum
זט‎ illud deſtruat; Et 1 6
ita quærat, repondeo, נסה‎ 1
ita eſſet quæri poſſet, quomodo
tandem dicemus, poſtquam di-
ximus eum proferre quartum, סט‎
reſiſtat 61 quod dici poſſet eum
per ſecundum quæſiviſſe, ſed
quærens caute egit curando ne
putet aliquis, quod quærat per
tertium, quomodo in his quis

figere poteſt cogitationes ſuas, nam ſi hac ita quæri poſſet,

המקשן שלא תבין שמקשרק
מכבא ג' איך ס'ר לדומר כן

כזה דא"כ קשה ל"ל בכא ד'
ואין קומר דאלוללי בבא ד'
|ה'א שמקשה מבבא ב'בזרק

ה'אקשה ל"ל בבא נ ומנִתי
אמר זתלולי בכאת ג' ה'א
שמקשרה מבבגת א' ררך
ראשון והא באמר] יקשרק
מבבא א' בדרך ראשון ואין
ללומר דזה ה'א בתוך ה'א
שאינו מקשרה מבכא א' '
אך שיעלה עלד רערזך כן
וא"כ יחירה אריכורת ולצת
קיצור אך קשה קיצור כזה
האופן רלמא המקש הקשה

מבכנת א דרך רהשני וכרו

שלא

on 5נוקס‎ habet proferre quartum, 6 non poſſet opponi, ni-
fi eſſet quartum < putari poſſet, eum 06 ſecunde quærere,
qua occalione quæri poſſet, eum ergo non 5 habere pro-
ferre tet um, quid וס‎ ſupra oppoſuimus, niſi eſſet tertium,
putaſſet alter ſed ſine veritatis fundamento, eum 06 primo

quærere via primna, & revera quæreret de primo via prima,

/

2
2

eſt‏ ררך ה'א Cogitata non memorata in T. Hebr.‏ יקק)
drxiſſem, ſenſus eſt veritas tamen ita non eſt.‏ אמינפת.

)22(

& no
וה‎
ם‎
ו‎
tatione
הצ‎
proxim
הק‎
ץ ת‎
00 prin
intellig
deprim
י‎
]0
0
6 pe
Vibus e⸗
dirimas
ת‎
impo⸗
tan, .
ף‎
ם‎
8 מסק}סז‎
*
7/2»1»&;10 [%

ת

—

הנקש של
מננא נ'אן
מהראנק

א' דומר

הא ומר
מר אלל
ראשן הא
מנכא א' ה
דומר דה
שא'ני 1
ך להק
אכ הה ,
Pp‏ *
הא רליאו
לגנאן אווֹךךן

ו סא
;0'}(] 00 ט\־פת .
;
סגשמ. 0 eum‏
וום ה
/ ] וסו

התלמור י :
ססם non 011 poſſet‏ &

dupliciter‏ ( 77 ) ה4ת בתוך ה'א

male fundatun, quod מסם‎ in
terroget te primo, 164 11 talia צס‎
ratione concluderentur res ni-
mis longe petita foret, & non

proxime, 161 hac via breviter
reſponderi poteſt, potuiſſet

interrogantem interrogaſſe‏ ועס
de primo via ſecunda, & non‏

intelligatur quærentem quærere

de primo via prima, hinc ad-
ducit tertium, & ne putetur in-

terrogantem per tertium interro-

9406 , סמום‎ adducit quintum fun-
damentum, 66 ſi argumentum
recte percipiatur, diſcurſus bre-

vibus comprehendi poteſt, ut

diximus: Reſpondeo quæſitum
nihil reſpondiſſe ad objectionem,
& impoſſibile eſt nos argumen-
tari, quærentem ita interrogare

debuiſſe, זט‎ ſupra dictum eſt;
164 tamen quæri poteſt unde quærens probet quæſtionem ſuã?

פו - סוגיות''

שלא תבין שמקשה מבבצאת
א'דרך א'מביא בכא ג'וכדי
שלא תבין שמקשה מבבנת
ג' מביא בבא ה ודוק ול

שהתרצן לא היה משיב על.

קושיא זו ואי אפשר ל"פרש
שהמקשן שאל כן אך אכתי
קשה עלל רזמקשן דהיפתך

מרארה קושיורתו פן 4תבין .

בקיצורוצ'ע :

-ר

שוניא מקשן אחר ותרצן
אחד עלדרך משל
מאי בנייהו איכא בנייהו וכו!
יש להקשורת מאי מקשרק
המקשן האיש חילוק נדולל
בניהם

Et reſponſio 6 , & manet quod dictum 64 ſupra, nam poſ-

magno judicio (rr).

H. 14.

ſet eſſe reſponſionem brevi intelligi ut dictum, & opus 6 hic

XIV. Uærens & quæſitus, exempli gratia quagnam /
Aiferentia inter ntrosque diſcurrentes ) ק ( א‎ 117

4

)77( ה"א בתוך הא‎ id ויי/40ק הוה אמינא66‎ tantum

-איירי דאיידי סקאס ac ſupra‏
- |

4 | Er)

התלמור י₪ - -

differentia (זד)‎ , &c. Hic ספוס‎
quæritur, quid interrogat quæ-
rens, quænam ſit differentia, nam
res ipſa docet eos maxime differ-
י 6ז‎ Tales ספו6‎ opiniones con-
ciliandæ ſunt, nempe interrogat
Via alia, ut ſi dicezet, cur diffe-
zunt ; In quo verſatur eorum
diſputatio . 6 quæſitus putavit

eum quærere quæ nam ſit diffe-

rentia? Quòd 0 quis interroga-
re vellet,
tia vera eſſe poteſt, nam quæri-

tur de prima quæſtione? Re.

ſpondeo, reſpondentem אס‎ quæ-
rentis verbis collegiſſé, eum re-
ſponſum habere ad quæſtionem

ſuam, & eſſe tertiam quæ 5

contineat quam primæ, ſi quis er-

go interrogare vellet, ססם‎ 11 ita,

quo probabo interrogantem

quærere alio modo, cur non

primo, & dicere velis, propter

primam quæſtionem, reſpondeo

nos jam audiviſſe illam reſpon-
ſionem accepiſſe ? Cui re-
ſponſum

uomodo hæc ſenten-

סוגיות
בניהם אלא המקשן הקשרק

בדרך אחרת כלומר במצתי.

קמיפללני ‏ התתרצן רהבין
כפשוטו וא'ת אפיך ס'ר זוק
והא קשה קושיא ראשונה *

וי"ל התרצןהכין במקשן שיש

לו תירץ על הקושיא דהיינו
שמאן דאמר שני מוסיף עלל
מ'ר הראשון וא"ת א'כ מנ'ל
והשהמקשן מקשרק בדרך
אחרתת ולא. כפשומו ואכם
משום קושיא אוהלא ישלה
תירץ ' ו"ל ראי אמרתזרק
רהתתירץ ורקיינו שמ'ר שני

מוסיף על" המ'"ר הראשון
- וא"כ קשה קושיגצת אחררת

מאי מקשה ואיך נפל על<
הקוררה ר'ל ההתירץ שלל
התרצן * בל'ו "ל רהמקשן
סבור להיפוך שמ"ר הראשון
סבר מעמו וטעכם בי ומ'ר
שני

, (xr) Opus eſt magno judicio, In Hebr. Abbreviate dicitur וצ"ע‎
quæ plene legitur וצריך‎ , id eſt magno ingenio opus eſt, ad hoc in-

selligendum.

(*r) Quænam eſt differentia inter utrosque diſcurrentes? Hebr.

מאי בנייהו :

Prius.

(tt) Hac eſt diferentia, איכא בנייהו‎ quæ reſponſio eſt 1

(uu)

ס]
6 נחסת

ת
mum,‏
ם
9 5ח1
00
4) סת
סק
40
Kn‏ ₪5
nam prin‏
filtere /‏
Keund‏ *
י
g‏ ו
ף non,‏
צע
000
ס]
בכ&ם[םשוֹן
1000

6 ת |.

1 ita ſunt,
tantem eti⸗

מיתם לא
נדו אחי!
פהנו
נפס וא
הא להק
ו"להתרזה
לתרן (לו
שא המר
מר האשן
השהמקשן
אחות לא
משםקשיא
לדץי \יל
התיין וה
מלף (ד \
לתקו
א' ה |
הקורה רל|

| וחו' לו

ר מי \

ששע&ש

4 '”&װ ( 7

.

2

—

ſponſum ſir, ſi סמב‎ reſponſio-
nem dicere velim, novum diſcur-

rentem plus dicere, quam pri-

mum, ſi hoc eſſet deberet alia
quæſtio proponi, זט‎ inde quæ-
rens vim ſuam perdat (auu).
quomodo hoc factum, quod

non excogitavit reſponſionem
reſpondentis; Prater 046 etiam

dci, ק‎ (Xx) , quærentem
ſuis ſententiis contrarium elle,
nam primum diſputatorem per-

fiſtere חו‎ ſuis dictis & motivis,

& ſecundum Argumentum ve-

rum ſecundum diſputatorem in-

hærere dictis 05 & Argumen-

tis, & primo Argumento plane

non, quæ ſi ita ſe habeant, im-
poſſibile eſt quærentem reſpon.
dentis reſponſum excogitare
potuiſſe, ſed nunc cum reſpon-
derimus, ad quæſtionem primam,
dicendo ſecundum diſputatorem
plus dicere quam primum, quæ
ſi ita ſunt, & dicere velim diſpu-
tantem etiam habere argumen-
tum,

-

סוגיות התלמור +

Et

421

שנויסברמעמולבדולא טעם
אוא'באי אפשר לתרץ תירץ
של התרצן * \ אבל? עתרק
שאמרתי תירץ על קושיצע
הראשון שמ'ד השני מוסיף
עלהמ'ד הראשון אם כן אי
אמררת שגםם מיד רהראשון
ובר טעםב' ג'ב וא"כ קשרה
במגזסי קמיפלגי בי שניהםם
סוברים השני טעמיםם אלא
ע'ב צ'ל או הא שקר או דה4ת
שקר ואיכ קשרה ממ'נ תו
קושיא אי אוקושיא ביהיאך
נפלעל הקורה * וא'ת א'כ
היאך הבין התרצן שהמקשן
יהקשרה כפשוטו וקשרה או
-קושיא איאו קושיא ב היאך
נפל על הקורה * וישלומר
רהתרצן תיה לו תירץ אחרת
על זו הקושיא היאך נפל על
הקורהשאינונסתר עםתירץ
של

(uu) Vim ואיך נפל על הקוררז , קוק וק‎ ad literam
quomodo impegit in trabem, Judæi er iſt uber ein Balcken gefallen / ut⸗
untur quærens quando vidit reſponſionem & tamen non impreſſit
menti ſuæx, & eſt 6מום‎ deſumtum ab iis qui cum videant ante ſe
trabem, & tamen in illam impingentes labuntur,
ג 55כ‎

| (אא)

התלמור יר 4

tum, ſecundi, quæri poſſet, quæ-
nam ſit diffeentia inter diſputa-

tionem eorum, cum utrique

eadem argumenta habeant ?
FHinc ergo unus debet in errore
verſari, & ſi hoc, iterum quæri
poteſt, quocunque modo ſit,
vel prima vel ſecunda quæ-
ſtio, quomodo quærens cauſa
decidit. : ,
Quod ſi quis טס‎ 106506 hæc ſi
ita ſunt, quomodo reſpondens
putavit, quærentem in genere
quærere, nam vel quæſt ס0‎ pri-

ma vel ſecunda intelligitur, quo-

modo reſpondens præter meri-
tum, cauſa cecidit ? Reſpondeo,
reſpondentem aliam reſponſio-
nem habuiſſe ad, quæſtionem,
proprer quam cauſa cecidit, nem-
pe non refutatus eſt reſponſio-
ne ad quæſtionem primam,
putavit enim quærentem re-
futationem habuiſſ̃e qua de-
ſirueret teſponſionem reſpon-
dentis. Quod ſi quis inſtaret,
hoc ſi ita, cur quæſitus, quæ-
renti re pondet, cum tamen quæ-
rens וס‎ oppoſitionem regerere
potuiſſet, quæ deſtrueret keſion
um

(GxX). Praæter 6אם‎ etiam dici poſſet, 192 pro בלא זאת‎ præter
hæc quæ antea diximus.

כוניות
של" קושינת ראתשון והיינו

שהיה למקשן פתיררה y‏

התירץ של התרצן * וא'ת
א'כ למה השיב לו דהתירץ

מאהר שיש עליו סתיררק *
ג"ל היה להתרצן ישוב y‏

הסתירה ' וא"ת א'כ למה

לא השיב לו מיר היישו/ עם.

התירץ מאח" שהמקשן ידע
התירץכילא נפל על הקורה
אך שקשה לו סתירה אלא

רהמקשן אמר בלבו מתחלה.

אקשהלו הקושיא כפשומה
פן 'תרץ ללי רתירץ אחר
ואםיתרץלי תירץ זרה 4אז
אשאל אותה הסתירה * כן
אמר התרצן מתחלה אתרץ
לך הפשוטרה התירץ ואכס
תקשהלי הסתירה אשיבלך
היישוב וא ת א"כ מננת —
שרהמקשן מקשרה בדרך
אחרת ודלמא כפשומו ומאי
אמרת ודא'כ קשה קושיגת
ראשונה /הא יש לה רזירץ

ומאי אירת לך לחמימר דאי

אפשר

מו .

(שס

funn‏ ו
queſitun‏
rentisret‏
ו
lam 6‏
querere‏
tefütatio‏
ſponſion‏
/ 00
3110\1;03.3
.1
1050
ומס 10
ף 006
הש
ו ף
א
Regero‏
cogit ſſe,‏
inger‏ 17
7 0

ו

ר
qua‏ ו
10 8
Garſtionem‏
dadebe lt‏

ך

ף

rima
Dopfonn
--. ג‎

%
0 7

ע קשא
הה לנקש
חתיר] קלו
אכ לה ה?
'ל הית לת
הפתיות * ו
לא השכ ליג

הק'רץ מאח'
הת'רץכ לא
יך ק לי
הקק אגיר
ae‏
לחו ריך
פול ת
NeN‏ ם
מר מת
0 הפשומרן |

: לדפק לק
. אחית ו'למ
אא
| לה הו וּל\
ſponſionem habebat, quid tu dicis, impofſlibile eſſe ita 61‏

4 - 0 סוית התלמור ר

ſum ſuum ? Cui reſpondeo,
quæſitum 44 objedtionem quæ-

rentis reſpondiſſe, ut oſtenderet

antecedentem oppoſitionem nul-
lam eſſe. Atque ſi quis tamen
quærere vellet, cur non ſtatim

reefutationem quærentis ſua re-

ſponſione ad quæſtionem ſimul
dedit, qula quærens reſponſum
aliquod fcivit, nam 00 cecidit
auſa, ſed זט‎ diximus antca, quæ-
rens ſc vit objectionem contra
reſponſum, ergo ſcivit 16) -מס‎
dens quærentis oppionionem:,
alias repondens cauſa cecidißſet,
quare reſpondens 1ק1‎ utramque
reſponſionem dare debu ſiet?
Regero, oportuit quærentem
cogitaſſe, ſe velle primo quæ-
rere in genere, quia 1ק1‎ reſpon-

dens forte aliam, reſponſionem.

daturus erat, ſi vero ipſi daturus

אפשר לומר כן דא'כ קשדה.
קושוא ב' היאך נפלל עלל
הקורא . ול תירץ שנו
שאינו נסריור ברתירץ שלל
הקושיא הראשון והיינו כ*
זהו שיש לו סתירה על תירץ
התרצן זה אינו ראם בן קשה
אמאי לו הקשרה אורתה
סתירה אח'כ כשתשיב ללו

יישוב ובאשר רהבין המקשן
היישוב אז רארה שקושירתו
אמת שבררך. אחרת מתרץ
ג'כ עם הישוב ולפיכך ל+ת
רצה לשאול אותו הקושיא
התרצן כאשר ראה שאינו
מקשה לו הסתירה אז קשה
לו היאך נפל על" הקוררק
-המקשן

eſſet reſponſionem, tum eum interrogatarum refutationem

ſuam, quam contra illam excogitavit, & ſic docuit quærens,

& reſpondens codem modo docuit, primo reſpondebo 4
quæſtionem quærentis ה1‎ genere, 6 הונ‎ oppoliturus eſt, re.
ſpondebo ita זט‎ oppoſitionem illam refellam. Si quis porro
quæ reret, ſi hoc ita, quo probabo, quærentem alio 0
quærerc, nam poſſet מו‎ genere quærere, & cum dixiſti, ſi
ita, prima quaſtio moveri deberet, nam illa quæſtio re-
nam ſi eſſe deberet, ſecunda quæſtio eſſet proponenda, quo-
modo caufa ecidit .ב‎ Hinc opponi poſſet, ſecundum reſpon-
2ðD ſum:,

| סוגיות התלמור י 4
המקשן אלא ש"ש" לו-סתירי , ססק מסם ſum, quod deſtrui‏
על התירץ וא"כ כדמשני -ק reſponlione ad quxſtionem‏

quæ- 2 ,‏ תו1 1, 80066 nam, & hoc‏
ל' למה לא הקש הסתירה 81 habere reſponſionem‏ ם,]::;?

| אלאת p‏ המקשן בדרך deſtruendam reſponſionem re-‏
אחרי ואכ מכ'ש קשק
`}וֹ?כ'.?א' לא מוכיחאותי ומוד'ע ſententiam . nam quæri poſſe,‏
י קושיותו אלא ע'כ שהבין talem refu-‏ 6 בוסת1 Cur‏

ſpondentis, 41 ita quis quæreret,
reſpondeo , מסם‎ poſſe eſſe illam

tationem, poſtquam וס‎ reſpon- מה שאני הבנתו ושיש לו‎
ſum 06016 , itaque aliter eſſe non
„ eum refutationi oppoli-
Roren⸗ regerere deberere, cum הבין שעם היישוב מתורץ‎
ergo intellexerit quærens oppo- הקושיי שבררך אחרת' ודוק‎
ſittonem, etiam neceſſum eſt eum : היטב‎
vidiſſe quæſtionem ſuam veram 4 |
eſſe, & alio modo etiam reſpon- מו‎ |
ſum accepiſſe, eadem refutatio- :
סמום & , סם‎ noluit eandem quæſtionem movere. Cum er⸗
סק‎ vidiſſet reſpendens, quod quærens 61 objectionem 4
reſponſionem fuam non propoſuerit, idem reſpondens apud
ſe quæſivit, quomodo quærens cauſa ceciderit, 4 didicit ali-
ter eſſe מסם‎ poſſe, quam eum habere oppoſitioneni ad re-

ſponſionem ; Quod ſi ita iterum quæri poteſt.

quæſitus reſpondeat, cur quærens ei non affert objectionem,
contra illam reſponſionem, hinc aliter fieri nequit, quin
interroget alio modo; Et ſi hoc ita, magis quæri poteſt, cur
quærens non probet, % quæſtionem 61466 proponat, unde
enim aliter fieri nequit, quam quærentem & quæſitum eandem
ſententiam habuiſſſe, & quæſitus ſcivit me illam refutatio-

nem refellere poſſe, & ſic ſimul intellexit, quod eadem re- 2

futatione quæſtio 1114 ס40001 וט!מסק1סץ‎ quam propoſuit גוץ‎

alia & debet hæc diſputatio סמס‎ ruminari & meditari. 4 (כע‎ . .

יישוב על= הטתיררה אזי

2

(%%
וּשל ו

00
2
1

הופפז -

ו
100
ſpondec‏
gatus ₪1‏
ם
ſponſion‏

urrat

40 )חװסס]‎
% , reſp
terroga⸗
ſionem

מפס ה |

tiam ₪

ול |

; א א
וס

&0]? ת
4 ה

ס\)מסס)ס\ץ
0 8

—
07

ב
ל הה'רן
הלא
א (כ -
ה
אמא' לאמוכי
' קשותו א

מח שאנ' ת
יש על ו
גין שם הי
הקושי לכררך
הס

0 װשב) ו

- א שסרסג&ס[ל(

ſpondens apu

0 -

1 לו װןסג\ס\}ן}ו
--

0
tobj 00 0\1%111!

1\1* 0 ףו 4

ס&םט )גטסקסץ

86}\1111 6811660\ ;

)16366!11 0

%)וזן

2

meodus 67 hic (zz).

gari debct < per ſecundam re-
futa-

סוֹג"רת התלמרר מו

1

yna quæſtio & quatuor
reſpondentes una ſe-
rie occucrentes; Ut
alti⸗ 5 Rabba, & Rab Aſchi, cujus

reſponſionem Rab Aſcli, & quæ-
ras ex me, cur quæram ad re-

ſponſionem R. Aſchi, & non ad
refponſionem Rabbinæ, cui re-

ſpondeo, ſi ססם‎ ita, tum interro-

gatus fuiſſem, cur non proponis
ſecundam refutationem ad re-
ſponſionem Rablæ, & ſi quis
quærat cur ספוס‎ non opponam

ad ſecundam refutationem Rab-
24, reſpondeo me hac vice in-

terrogatum fuiſſe, cur ad reſpon-
ſionem Abbæ ſecundam refuta-
tionem, & non proponis ter-
tiam refutationem „ quod 4
| - קקר‎ vVerba, magis quam Rab-
inna & Ral, Aſchæ quæri debet;
Et ſi quis inſtaret dicendo, cur

non profers tertiam deſtructio-
nem 24 reſponſionem kabbæ?
Reſpondeo, quia quod interro-

Quæro 4

סוגיא המקשן אחר וד.
| תרצניכם זה אחר
זה ע'ר משלל אביי. ורבצת
| ורבינא ורבאשי וזהו הררך
אני אקשה קושיא על תירץ

| רבאשיי ואית לסרת אני
מקשה בתירץ רב אשי ולא,

בתירץ רבינא ו"ל דאז היו
שואלין אותי למה לא מקשה

= מתירה כ' בתירץ רבא וא'ת

וְבַאמרת למהה לא אעאד*
סתירר: ב' בתירץ רכזת

וי"ל דאז היו שואלין אותי.

למה אתה מקשה בתירץ

רבא סתירה ב' ולא סתירה .

ני שקשרקו ברבריו יותר
מברברי רבינצת ורב אשי
ואית ובאמת למה לא אשאל
סתירה ג' בתירץ רבא ך'””ל
מאחר שקשה עםסתירהב'
וצ'ל= תירץ עליו ואלדו
תירוצים סותרי' זה את זרק
ב לל

( „) Ruminay: & medira,s, Hebr. ורוק היטב‎ ):1181)181}111\18.

(z2) Modur eſt סת‎ , Hebr.

&her eſt via, alias etiam
voeant 77„ exemplum, pro סס‎ 46 nos dicimus exempli gratia.

Hh (aga)

6 התלמור מו‎
futationem, ad 13 mihi reſpon-
dendum eſt, & reſponſiones ſunt
contrariæ, intelligens ſecundam
refutationem ad tertiam refu-
tationem, quæ cum ita fint, im-
poſſibile eſt reſponſionem illic
proponi, adeoque merito oppo-

reſponſionem Rabbæ, quia‏ 0 סמ

quos hoc latet non intelligerent
quæſtionem 646- ad vertba 47004 ,
& ſermonem plus refellere, quam
continetur in verbis Rabbæ, & 6
interrogare 6הס‎ cur non 4
quæſiverim, ad verba Abbiæ, un-
- 06 מות‎ allud quæſvi, quam
quod ad reſponfionem ₪- Aſchæ
proponendum habebam ; 6
ת‎ quis porro quæreret; quid 01
co, quod ſi Oppoſuiſſem ſecun-
do ad verba Rabbæ, quæſitus fuiſ-
ſem cur propoſuerim tertiam re-
futationem ad verba Rabbæ, cum
majora dicenda reltarent | 444 [
proponenda 10111006 refutatio ſe-
ecunda, hinc hac vice non pro-
ducendam eſſe teftiam refutatio-
nem, quia reſponſum adſit, ſed
eſſe refutationem reſponſionis,

רילסתירה ב! ותירץ סתירה
ג וא'כ אי אפשר לומר שם
דהתירץ, וא" . בדין ‏ יש
להקשות בתירץ רבא . אך
שהעלם לא יבינו שמתורץ
הקושיא ברברי אביי יותר
מברברי רבא וישאל אותי
למה לא שאלתי ג'כ בדברי
אביי לכך לא שאלתי ב'א
בתירץ רב אשי וא'ת. איך

| אמרתי אלו הקש?־תנאַבךבךוּ

אותי למהאניהקשה סתירה,
ג' . בדבְרי רבאת גתררברהק

בשקשה סתירה ב/ אז אינו.:

קשה סתירה ג' בי יש עליו.
הירֶץ אך שנסתר התירץ
בתירץ שלל הסתיררק. ב'
ובשאתה תקשה סתירה ב'

לא קשה, סתיררה ג' כי אי -
אפשר

) 004 Cum majora dicenda reſtarent, Hebr. אדרבה‎ dicitur
eum magna arbor multos ramos habens non planè fructu orbetur,
præ copia fructuum, unde Proverbialis ocutio, /7 074 magni habet,;
parvum מס‎ curar, quod 06 115 dicitur, qui præ dicendorum copis
minora capita abſorbent, negliguntque.

(bib)

cum 1
ה‎

ה
eſle ne‏
הופו
poteſt‏
Nam [‏
ו
ה
wetro,‏
] מו
telpone‏
4
4
10
ex‏ וו
ו
0
ל
Kionem‏
re, ſecun‏
מו ת
ח 1
ſint‏ מ 1
reſontan‏
ף
ſonem,‏
00 סת
ת מסה
01 ג
י ו

& ,;:%#א

רלכתירת נ
אכ א \
התיוץ וא
להקשות כת
טהעם לא
השא ברג
מנרגרי ונא
למח לא טאל
אג'י ך לא
מירן רכ אל
אמרת' אלו ת
] האסיותג
אה'למהאני
י כרכרי ר
נ»?ק*טר סקר
לה סתיוה 1

| אא

| הש ש
כטא'גת הקש
לכ וע ה
וה נתו

— /
8 אדרנה .

!12112;[ '01 ו 0
ה הו

.

2
5

4
0

--

ſponſionem, quæ ſi ita ſint,
poteſt tertia refutatio proponi ב‎
Nam impollibile eſt, proferri re-
ſponſionem 44 tertiam refutatio:
nem, quia ſunt oppofitæ è dia-
metro, unde mihi videtur, quæ

Rabba.
Abbia?
reſponſum regerere, & non pe-

| שו הא

refutationem ,| ſi quæras ſe-
cundam refutationem, aliter
eſſe nequit, quam te ignorare re-
non

ſitum Rabbinam quærenti nihil
reſpondiſſe, ſed conſentire cum
Quid verò quæſiviſti אס‎
Deberet ille tibi tuum

tiiſti ex eo, ut mea Ieſponſione

tibi reſponderet, quæ amplior &
melior eſt, unde aliter fieri ne-

quit, quam eum גוטף‎ 0 quæ-

ſtionem meam poteſt interroga-

re, ſecunda objectione ,& illa t בז‎

men in סנו)‎ reſponſo non inveni-
tur, nihil quærere poſſe. Quæ
ſi ita ſint, quid quæſiviſti, ut tibi
reſponſum tuum regereret, hinc
quærendum eſt ad illius reſpon-

ſionem, ſecunda refutatione, &
non propter tertiam refutatio-

nem, nam ad illius reſponſionem

etiam quæri poteſt : Nam non
habetur pro refutatione, & ſic

Aſchi, cum Rabbhina concilium habuit,‏ . ג
ipſum dicit, tu Rabkbina interrogaſti Rab.‏ 44 114 סמגת 6, 1\4%4 :

Hhh

ו
ג

סוגיות. התלמור מו.

cum reſponſione 208 ſecundam

ר3
אפשר לומר התירץ שלל

הסתירהג'כיהם סותרין זה -

את זה אלות נ'ל שהתרצן
רבינ4 ל4 השיב למקשן
בלום אך התווכח עם רבא
מה שאלר] לאביי שישיב
תירוצך ולא שאלרת אותו
שישיב תִירוצי שהוא יותר
מוב אלא ע'כ משוםשקשה
לו עלל תירוצי סתיררה ב'
מש'אכבתירוצו שאיני קשה
כלום וא כן מה שאלרת
אותו שישיב תירוצך ג'כ
מזה המעםז שקשרה עלל
תירוצך סתירה ב'ולא משום
סתירה ג' כי בתירוצי ג'ב
קשרה צתלות שאינו יהשב
לסתירה * והשיב לו רב אשי
דרך וויכוח עכם רבינות
לדהמליץ בעד רכז והכי
קאמר לירה אתדה רבונות
הקשת רבא שישאל" ארז
אביי שישיב תירוצך ול4ת

שאלת אותו שישיב תירוצי.

- שהוא.
ut loquatur loco‏

2 . bam,

% התלמור מו‎
bam, ut interrogaret Abbiam,
qui det tibi proprium tuum re-
ſponſum refutationis 1000 , 6
cur סט 111 ז6קן הסת‎ tibi meo re-
ſponſo reſponderet, quod duo-
bus illis præſtat, & non poteſt
proferri ſecunda refutatio, & ſic
aliter fieri nequit propter pri-
mam refutationem, quæ reſpon-
ת‎ meæ opponi 68]סק‎ , 1 ergo 0
tua eadem quæſtione quæri -סטף‎
que poteſt, הסם‎ mirum Rabbam
מסת‎ interrogaſſe Abbiam, ut tua
reſponſione reſponderet, vel

etiam mea, propter refutationem

primam, & מסם‎ ſecundam, nam
refutationem מסם‎ pergit urgere.
Hoc ſi ita, 24004 recte quæſtio-
ne ſua ſe convertit ad Abbiam, ut

ei ſuo reſponlo non reſponderet,

ſed propter tertiam refutatio-
nem. Quæ ſi ita ſint, quæritur
quid .ם‎ 024 reſponderit, cum
etiam ita tertia refutatio quæri
poſſet ? Clauſula vel con-
cluſio eſt, deſtructio quærenda 7
(bbb) ad בהסמס)תסקוסץ‎ 7
Aſchi & Rabbinaæ, refutatio ſecun-

da quæritur ad reſponſionem Rablinæ, Rabbæ, & tertia refu-

מוגיות
שהוגת יותר מוב משניככם
ואינו קשה סתירה ב' אלצת

ע'כמשום סתירה א'שקשה

על תירוצי וא'כ גם עליך
קשה זרה ומשוםם זדה לאת

ש*אָבי.יי,יי* רבנא אערת . אביי
שישוב ארת תירוצך או ת

תירוצי משוםם סתירה א'ולא

| משוםם פתיררה ב' כי אינו

מחזיק לסתיררה וא'כ יפרה
שאלל רב4= לאביי שישיב

תירוצו אלא משום סתיררה.

ג' אם כן מאי השיב אביי

| \ בתירוצו שקשוה גםם כן
< =\ פתיררה ג! וכלל" הסוגינת

סתירה א' קשרה בתירץ רב
אשי ובתירץ רבינא פתירה

.. ב קשרה בתירץ \ רבינזת
\ |כבתירץרבאי סתירהג'קשה
בתִירץ רבאת בתירץ אבי".
ואחר כך הולך הכל מאליו

וקלי לחבין :

tatio quæritur 40 reſponfionem Rabbæ, & Abiæ & tum omnia

ſponte fluent, & facile intelligitur.

——

) 7 Deſtruttio quarenda eſt, Hebr. e' ואסטן סתירה אחד‎
verterent, ein Verſtoͤrung iſt zu ſrggen. י‎ ;

XVI.

אתז

י

מאס .

ך
י
/ 6
1
901
י
ף
וס
הצ
41 סם
prir‏ ף
quitur )‏
10060
0 י
1 ף
Dedita eß‏
Aliter cog‏
וה
1
כ.!}װ} םװ)
Wareret‏
Pri 0‏

תש]תסק] 1

י

60318, 00

שהוא יותר
וה כ
לכמשס סו
ע תירע' |
קטהוה ומ

] ל תא
ששג את ו

וו' משום
מטים סת'ו
מחוק לסתיר
של תא
תירצו אלא ו
ג ום כ מא
נתרעו. ע

*516

| XVI. Va eſt quando dio |
, ותירץ.‎

interrogantes & duo
reſpondentes occur-
runt & reſponſione ſecunda bre-
vibus reſponderi poteſt, ad -אטף‎
ſtionem primam; Quæ ratio ſæ-
pe occurrit, ita זט‎ 24 ſecundam
reſponſionem objectio proponi
queat, quæ autem prima reſpon-
ſione refelli poſſir.
Secundus modus 61 quando
reſpondens obſervavit ex dictis

quærentis„quod Reſponſionem

.
7 ח י
ו

.ו כהיו'ך \ ב
| א" 'ה

לך
7 לת

| לה 0שא,

7
ו

ſciverit, & tamen cam refiuavit,

nam ſi ita non eſſet, cur hanc &

non aliam quæſlionem proponit,
quæ prima melior 6101 , hinc ſe⸗

quitur dici debere, eum reipon-

ſionem ſecundam ſciviſſe, 6

quod 64 quæſtioni ſatisfactum ſit;

Qux 11 ita ſe habeant, etiam -אס‎
pedita eſt ipſius objectio, hinc
aliter cogitari nequit, quam eum
roefutaſſe reſponſionem, unde hac

reſponſione ejus objectio expe-

dita fuit, ſed eum videret, quod
quæreret ſecunda vice, non
prius, adeoque poſtea.

Hoc ſi

„um omm \ ההות, ג‎ ſcivit, & hac vice re-
י0‎ ſponſum accepit;
— Y,ſalt Ex tertio modo primæ reſpon-
e ſionis, quod illa ſecundum re-
7 Hhh -מס?} ג‎

י סרבירח התלמור .-

סוניא שי מקשבים ושני
רתרצניםם
השני יכול" לתרץ בקיצור
על הקושיא הראשוןי הררך

\פשוט מאד על תירץ השני

קשרה םתיררה ' ובת'רץ
הראשון מתורץ הפתירה ;

הררך השני התוצן
, רצתת
במקשן שע'כ ירע זה התירץ
וסתר אותו רא'לב למרק
מקשה זו ולא קושיא אחרת
השני הטובה הימנה אלצת
ע'כ צ'ל רירע התירץ השני
שמתורץ זאת הקושיא ואם
כן אף קושיותו מתורצרת
סתלגת ע"כ סתר התירץ

לפיכך השיב לו זה התירץ;

אבל כאשר רארה ששואלל
הקושיא השני אחרכך א'כ

| לאירע כלום והשיב לואז:.
| הררךהשלישי תירץ.

; הראשון

;םרתר ארז התירץ השני
ולפיכך אלו הש" בקיצור

התלמוד י
quan-‏ 1 סמום & ſponſum refutet,‏
do 61 brevibus reponderit ex re-‏
ſponſo ſecundo, timeri potuiſ-‏
ſet ne quæreret ex reſponſo pri-‏
mo, unde primo reſponſo re-‏

.

ſpondit. Habuit enim quidem
refutationem, ſed 11 illam attu-
liſſet, reſponſum accepiſſet, re-
ſponſo ſecundo, ſed ſit ſicut ſit
(ccc).

XVII. H' uſus eſt valde ſub-

tilis, unam quæſtio-
nem uno interrogan-
te proponit, & alio modo -אגוף‎
rit multipliciter, quod verò re-
ſpondens in genere intellexit, 6
quærens habebat reſponſio-

nem, ſed revera quæſtio ita intel-

ligi מסם‎ debet, nam 11 ita eſſet,
ſequens quæſtio nihil valeret; Et
quando quærens vidit, reſpon-
dentem non generaliter eum in-

tellexiſſe, quærens cum reſpon-

dente clarius diſputavit ad ſe-
cundam quæſtionem, ut probet
ſe primo non generaliter interro.
gaſſe, & probat etiam ſuam re-
ſponſionem eſſe veram, quem

| 0קסץ

\

| סוגיות
תירץ שני פן ישאל" אותו
מתירץ הראשון לפיפך השיב
לו תירץ ראשון הא שאל

עליו סתיררה אז השיב לו
התירץ השניממרה נפשך :

יו

הסוגיא זו עמוק מאר
בפלפול ובחריפות

גדול פתח עיניך ולבך ותבין

| הכמרת התלמור והקשרק

קושיא במקשן איאלא מקשה

בדרך אחרת בפני' שונורת

התרצן הבין כפשומו ועל<
הקושיא יש לו תירץ אךהאמ'

במקשן אי אפשר לומר כן

דא כאינו מקשה בקושיגת
שאלחריו כלוםם' וכאשר

\ הארק המקשן של4ת הבין
| \ \ אותו רק כפשוטו התווכה

עמו בקושינת השני שלגת

| \ הקשה כפשומו וגם מרארק

אמתיקושיותו * התרצן לא
הבין את המקשן איך שא .

(Cece) אהץ:84‎ At, Hebr. ממהה נפשך‎ \= |

)0(

ו6ו
131156&[)

חס |

dil‏ סו
ſit in ſu‏
rentem‏
ף
il‏ מ
; 00
g‏ ו
₪ 1
4060
ה
ס tius‏
tem ex‏

]

- מ‎ co.

96066
&ס}'ש!ת'נ
א
00

teltium,

ו 618
ו non‏
ס
י
/ ף let‏

&6] [מטוּ) .

ף ו

lto, 6

—

04
1

חויץ '
מתירץהרא?
ל\ תרן וא
ל'ו סתירה
התור הנ

י

הסו'א ו
לה
מי
הכמר. התר
קוש"\\במך\ש) ,
נדו אחית ג

| א שול

- | קא א
ל'ו כלג
מסק ספסוס \₪ "התקון,
fieri enim poſ-‏ , 1601184106 6 סע -
- 166 eum ססתמ‎ primum, nec ſecun-
dum reſpondentem intellexiſſe,
ſfſed quod didicit quærens ף אס‎
üuſitito, eſt veritas ?

verò reſpondens נוס‎ intellexir,
quando quæſtionem ſuam pro-

ferret. Sed tamen vidit eum cum
ipſo diſputare, quia non perman-

ſit ח1‎ ſua 6 quæ-
rentem intellexit tertio modo

quærere, & hac 06 re cum ipſo

jam diſputat, & reſpondit 60 mo-

80 ; Reſpondens הוקו‎ probavit,
ſi in genere ]0 intellexiſſem, il-

lud mihi debuiſſer reſpondere,

adeoque aliter 606 non poleſt,
quin eum ſtatim intellexerit. Ter-
tius quærens putavit reſponden-
tem ex verbis ſuis intellexiſſe
exiſtumaſſe [ 0008 diſcurſaum
ſuum conti nuet, quia eum מו‎
genere intellexit, & revera ipſum
interrogavit modo tertio. Et
reſpondens אדרברת 0ת16400‎

)242( . ur intellexi te ad modum

tertium, & tibi ſtatim reſpondi,
ſed טז‎ me non intellexiſti. ;
non poſſum interrogare, quo
probare poſſum, quæſitum eum
היה. האמרת בתרצן וו'ללי‎

quæ:

43 -\.סומגה
אבל עכיפ ראה והבין שוויכח
עמועל אשרלגאת עמר על<
דעתו לפיכי הבין את המקשן
דרךג' ועל זה התווכח עמו
והשיב לועל זרז הדרך*

דהתרצן הוכיח אותו אלו.

< הכנתיך כפשומו הירה לי
לתרץזאת בקיצור אלא ע"כ
הבנתך מיד המקשןהג' הבין

- שהתרצן הבין בו שהוכי;
אותו על שהביןֶאותו כפשוט'.

ובאמת שאלדרך ג' והתרצן
השיב אררברה אני הבנתך
מיד דרך ג והשבתיך אך
יאתרה לא הבנרת אותי "
ואין להקשורת מנות ילן
רהתרצן הבין אותו ופרק
דלמ לא הבין אותו לנת
התרצן אי ולא ביכ'א כמו
שלמר המקשן בתרצן כך

רהתרצניםם \ מוכית. אות
המקשנים6.ביתור לשונם

שהם] מיד .תירצו לו קושיוי.

intelligi poſſe.

(ddd) אוט אררבדה‎ interpretari poſſum, eſt Gemariciſmus

ſive uſus ſpecialis Gemaricus, notatque magis adhuc in contrarium

רתלמרר 0 וו
probant quærentibus cum‏ ה אטף
reliquis piorum verbis, quod‏
ſtatim eorum queæſtiohibus re-‏
מסם 005 ſponſum dederint, ſed‏
intellexiſſe eam. Atque hoc eſt‏
fundamentum hujus formæ, quod‏
in quærentis pri mi quæſtione tres‏
variationes ſint, & de ſecundo‏
quærente videri probatum 646 ,‏
quæſtone prima non‏ מו quod‏
illa‏ מ1 quæſiverit in genere, ſed‏
eum indicare ſecundam & terti-‏
am quæſtionem.‏
rens indicat ſecundum quæren-‏
tem, quod 61 non tantum oſten-‏
derit tertiam, ſed etiam ſecun-‏
dam quæſtionem. Hincque di-‏
ſputatio eſt inter primum & ul-‏
timum. Verum etiam dici pot-‏

eſt ad quæſitum hoc modo, pri-

mum reſpondentèm reſpondere
. 30 tres quæſtiones, & alterum
etiam ad duas ex his tribus re-
ſponſum dare, nempe reſponſio-
nem 24 ſecundam & tertiam quæ-
ſtionem, & probare quod 61 mo-
do reſponderit ad ſecundam quæ.
ſtionem, & tertium reſponden-
tem probare ad ſecundam re-
ſponſionem clarum eſt, quod ei
nihil probaverit, ſed quod pri-
ma reſponſione ei reſponſum de-

derit ad ſecundam quæſtionem

%

Et tertius quæ-

סוניות
והוא לא הכבון אותםם *

- כלל הסיגנון הזו שבמקשן

הראשון יש ג' פנים6 שונות
בקושיותו ובמקשן שני נראה

| הוכהדה \ שלוק הקשרק

בקו*שיא" ראשװ כפשוטרה
ב'א קרש”'א שני מרומזת בו

וגכם קושיא נ' מרומזת בו
\ ומקשן ג' מוכיח על מקשן

בי שלו הראה לו קושיגת
ג' כ'א קושיא ב ' אבלל
בזה יש חלוק בין העליון

לתחתון שבתחתון צ'ל גכם

כן בתרצניםם בזה הסגנון

שתרצן הראשון מתרץ ג'

קושיות תרצן שני מתרץ 2

= תירוציכש מאלו הג' רהיינו
תירץ קושיא ב' ותירץקושי'

נ' ומוכיח שהשיב מתחלה
עֶל ב' קושיות והתרצן הגי

מוכיח על תירץ הב' שלגת

הוכיח אותו כי אבם שתירץ
בתירץ ראשן קושיות בי

ולוה קושיגת ג' י אך קשה.

בזרה קיצור דלמ4ת המקשן
> בפניםם = שונור]

\ כרקאמרת

ף - .

| \ הקשרק

& non
eſt, cur
ſuum al

המ -

₪ 4
inteller
0
ſitumim
ſum, \
illa opi
ſtonc e
nem, 6
ſtonem
putasne
non ]
lens enin
dit, nem
lexiſſe 0
ו‎
:וֹםוֹ}נסװש‎

1. 88»?1')” 0

5 teſpor
ודוס‎ 06
א‎
שופ‎

09 ]

אס" |0
: חןגט -
08

%(

הא ל
כלל הסננין
הראשון " (
נמשותו ומ
הכחת ו
נקשא רא?
כ קֶשא ע
וום שא (

- תקק ג' מני

' לא וואו
ג כ השא
הש חלק
לתחתן שתו

-4 לנמ'נם,
| ] היאע

לשו הוען /
ים נאלו
תי
פונח שס
לש |
לת
הח א ל)
כתיט וא |
לאקשאג.
המי
¹²⁰

& non tertiam. Sed quæri pot-
eſt, cur non brevibus dilcurſum
ſuum abſolvat? Fieri poſſe quæ.
rentem vario modo quærere ]
הז‎ quæſivifi ? Quætſitus גחטס‎
intellexit & etiam aliquid reſpon-
ſi dedit, & quærens putavit quæ-
ſitum intellexiſie tertium reſpon-
ſum, & 61 reſpondiſſe, אם סמום‎

illa opinione מו‎ ſecunda quæ-
ſtione 61 probat tertiam quæſtio-

nem, 6 indicçat ſecundam quæ-
ſtionem, cui reſpondens probat,
putasne intelligi ſecundam 6
non tertiam quæſtionem, quæ-
rens enim omnia contraria cre-
dit, nempe quæſitum recte intel-
lexiſſe tertiam quæſtionem, 6
quæſitus putavit quærentem in-
tellexiſſe quæſiti ſententiam, eum

agere 06 ſecunda quæſtione, hinc

reſpondens reſpondet, quod‏ 1ס
eum 06 tertia quæſtione diſputa-‏
re putaverit, & ſic non opus eſt‏

geherali quæſtione, nec etiam
reſponſione ad primam genera-

lem quæſtionem ? Cui reſpon-

- 060 , ſi hoc, quod quæſtio quæ-
rentis fuerit ſecunda & in prima

reſponſione reſpondentis puta-

vit eum agere de tertia quæſtio⸗-
ne, & ſecunda reſponſione et-

lam ita ſentit, quod fundamen-
Iii tum

התלמור י.

א -. סננית
כדקאמרת התרצן הבין אותו
ורעירץ לדו רקמקשן סבר
שהתרצןהבין קושיא ג'ותירץ
לו ולפיכך בקושיא בי מוכביה
אותו. עלל דקבנתו קושינת
שלישירת ומרמז לו קושימת
ב התרצן הוכיה אותו אטו
הבנתן קושיאב' ולא קושיא
נהמקשן סבר הכל להיפוך
שהתרצן הבין באמת קושיא
ג'אף התרצןסבר שאני הבנת'
בו שהוא מביןאותו קושיות
ב' ולפיכך השיב לו התרצן
שהוא מבין אותו קושיא ג'
ואין צריך לא קושיא הפשוט'
ולא תירץ קושי4ה הראשון
עלהפשוטהוי"ל דאם באמת
קושיא המקשן היה קושיות
בי ובתרצן רקראשון סבר
שהבין. אותו קושיותג' וכן
בתרצןשני סבר גם כן שהבין
שעיקר קושיא קשיא ב'וא"ב
קשה לשתוק המקשן הל4ת
מכללהדברים יורעלו תירץ
עלקושיותוודוק * ועור יש
לומר פעמים שהמקשן שאל
; 7 = בענם.

התלמור י. 434

tum quæſtionis 06 ſecunda quæ-
סו‎ ſi hoc, ſileat quærens in ma-
teria diſeurſui ſubjecta, & oſten-
det ipſi reſponſionem 24 quæſtio-
nem ſuam יווק‎ ) 666 (,
Atque etiam reſponderi pot-
eſt, ſæpe vario modo interrogat,
ita זט‎ reſpondens 61 ita reſpon-
deat, quemadmodum fieret
0. bis putet ſibi quæſtionem
tertio modo motam fuiſſe, 6
rente interim putante quæſitum
intellexiſſe reſponſionem ſuam,
quarto modo; & intendiſſe illum:
refutare,: & indicaſſe ſecundum
quæſtionis, quod cum obſerva-
rit reſpondens, qui ideo -חס3‎
reſpondebat ut refutaret tertium
modum, hinc patet: tamen: fun-
damentum quæſtionis eſſe ter-
tiam quæſtionem, hincque 61 |
probavit non poſſe fieri, quin
intellexerit non quartam 100 ter-
tiam quæſtionem, eique figni-
. ס‎ quomodo- 40- eam reſpon-
derit

סוניות
כפנים שונו" ר־;תרצן הבין
אותו בפניםם ג והשים לו

- המקשן סבר שהתרצן הבין

אתתו בפנים ד' והוכיח אותו

לסתור פנים ד' ולרמוז ללו

יפניםב'התרצן רארה של4ת

הביןאותו דעם הוכחה זו

אינונסתרפנים ג' לבן עכ'פ

סבר שעיקרקושיותו קושיא
ג'לפיכך הוכיח :אותו:דע'כ
לא הבנתיך קושינם די.ב"א

קושיא גיומרמז לו איך תירץ
לו המקשן הבין אותו עתרק

איך עלרה עלל לבו שהוצת

הקשהבפנים שלישי לפיכך

| \ סתרלו עתהקושיאג' כ'א
| \ קושיצת ביואז הבין התרצן
והשיב לו:

ת

;. Ubi vero quærens quærit quomodo potuerit cogita-

6 eum tertio modo quæſiviſle, hincque jam occultat tertiam

quæſtionem & quærit ſecundam-
& hinc ad eam, quoque reſpondit.

-

, ) 986 ןךןכ־‎ 14 communis eſttclauſula Derorumdue. Uſuum.
im hoc libro.

-.7

1ו
/

beret,
זס‎ 1
י‎
ס1‎
ſecunch
% non
011 0

=

ה
א 01

000 :

ת
tertio ]‏
] גס
ם מאווף
וום
Ne‏ ף
0
0 6?1&]116
ת

-[ ף‎
& ſic intellexit reſpondens,

א
&טך]%)ל%

1 וֹטף
, 2

= ים ש
אותו נפים

] הקשו

אזו בנגיסר
לתור גנים ו
ג'סכ'התיען
הגיןאותו רע

1 אננסתרפנים

מר טלרקי
ג'לפכן הכית
לא הכנתך ה

קושיא נומרמן.
קק הנן
אן לה =
ננס ש
סחרלו חה 6
לא גואוה

1 השנטן

8 הסס

OcCulatteteam .

ו

ד י₪
ß. 198.‏

infra, & eadem quæſtio

etiam ſupra quæri de-
beret, tribus locis, tunc quære,

cur is infra quarto & non tertio

loco quærat? Et ſi quæras, cur

formet quæſtionem tertio & non

ſecundo loco, & iterum fecundo

& מסם‎ primo loco, & quæras
quid convenientiæ eſt inter quæ-
ſtionem primo loco, & illam quæ
ſecundo loco proponitur, & ſta-
tim, interrogare debuiſſet primo

loco: Reſpondeo, recte id

quidem ſe habere ſi quæſtio illa
tertio loco moveri non poſſet,

etiam reſponderi poſſet, etiam

quæri מסם‎ debere ſecundo loco,
dixiſſem ergo quæſtionem ſeeun-
di loci reſponſum habere & ita

quæri non debere quarto loco,
ſed ſi prius quæro tertio loco,

etiamſi omnia illic tamen etiam
reſponderi poteſt id quod 4
quartum locum dicendum non
eſt, & reſponſio ג 700 מס‎ me
obſervata fuit, nam eſt ſermo

qui clare exprimi nequit? 4

ſi ita, hac vice interrogo ſecun-

do loco, propoſuiſſem reſpon-
ſuum ad quæſtionem ſupra dictam,

ס 2 11'

סוגיות חתלמו

interrogans quærat‏ 111.81?צ

סוניא' כשמקשן שואלי
| \ למטה וקשה גכ
כן למעלה בשלשה מקומות.

< מתחדבריך לומרמאיטעמא

שואלהמקשן למטה במקום.
|דיולא במקוםג' וא'ת. למרק'
אני שואל במקוםג'ולא יותר
||במקוםב' וא'תלמהאני שוא.
במקוסב* ולא יותר במקוםם
איוא'ת היאך תליא קושיגת
במקום א' בקושיא. במקוכ
ב'ומיר הירה לו לרה קשורת.
במקוםאי ויש לומרבשלמאו
בלא קושיאת במקום ג' לת
קשה במקום ב' הייתי אומר
במקום ב'ישלו תירץ שאין

שייך במקוםםד'אבל כשאני"

מקשה במקום ג' מקודם ואף
על* פישנכז שב יש לומר
תירץ זרז? מרז שאין שייך
במקוםד'אל4ת התירץ לאל
ישר בעיני כירוחק הוצפאמי
בן אז אני מקשרה למעלרק
במקום בי כך הייתי אומר
תירץעל הבלז הלא גםם כן.
| הוש

45 :

cur מסם‎ quærat primo ססס!‎ , &
etiam dicere poſſem, præceden-
tem reſponſionem tribus locis
commodam eſſe, excepto quarto
1000 unde aliter fieri nequit, quin
- סאם‎ reſponſio accenſeatur iis
quas vocamus (7))יסוד הנופ?"‎
Nec 10 reſpondere voluit, adeo-
que non quærit de interioribus
ſine loco ſecundo, hinc etiam
infra aliud reſponſum dari poteſt,
quod ſolum ſecundo & quarto
1000 commodum eſt, & 10 fa-
cilia hæc, +ט‎ ſupra dictum, ,4
& has duas reſponſiones evitavi,
propter alia non tangenda, ideo-
que quibusdam 10615 debet aliam

reſponſionem dare %ס‎ ſuo inge-

nio, ſed tertio loco quæritur,
cur quærens non antea interro-
gaverit, hinc illic veram teſpon-
ſionem dare debet, ſed inveſti-

ga 14 accurrate (ggg!:
XIX. Tn ססם‎ uſu invenitur ſæ-

pe in Talmude ut Cod.
aliquis duas‏ 4סטף חולין
quæſtiones proponat, 46 unadi-‏
ſpu.‏

התלמוד וח -

| סוגיות
יש לומר תירץ הקורםם כי
תירץ זה שייך בג' מקומורת

חוץ ממקוםד' אלא עיכ ז;
דהתירץ האה יסור הנופל"

|| מאליו ל מ"ר לומר זרק

התירץ אפילו בל'ז א'כ אז

אינו מקשה דלממה ב'לז הבי

< \ לכןיש לומר למטרה ג כן

תירץ אחר השייך במקוכס
ב'ובמקום ד/לבד * ובסגנון
דלעיל וק'לי אבל גֶ אלו
ב'תירוציםם נמנעיםם אצלי

מהמת איזו דוחק לכן. צריף.
לומרכל מקום ומקום תירץ

אחרבפני עצמו אך במקוכם
ני ולמה לא הקשרה המקשן

קורם מזה ולכן צריך לומר .

שםם אמת ר.ירץ מיותר ורוק
הטיב :

סךגלא זו נמצות כמרק

פעמי ברתלמוד
ברהדיי כגון . במסכ' חולדין
האמרראשואלעבי אבעיות
" ומדבר

SIff) Oonn —4: 1. 6. fundamentum per ſe cadens vid. ſu-

Qd, & hh notas noſtras.‏ הוס

)184( 4 :;:ו'שססמ 0 מ&&/;!װװ‎ Hebr. vn Prn.

ſputat
ו‎
ue tu

dum,

% ף‎
hoc a
16
מסק!?ז‎
שו16‎
V alte

m

י
אזס
ז deat‏
Priman‏
habere‏
ה
& %
cellt,‏
א
Mum ]‏
ה
tune no‏
nori‏

]ט&נװ 0
li‏ ו
1 ג 1
ic‏ ף
הש

——

00

למו ת
תירץה?]
ח ממקוסד

] החו הא

מאלו לא
התירץ אפילי
אנ מתר
לכן"ש לומר ו
ה'ר אחר ה'
ב נמקס רל
דלעילתלי
נ ת'רוצים ג
מתמתאין דו
"מרכלמקֶס
אחרכפני עצמו
ג'ולמה לאהק
קם מתולכן
0 =אמתתיך
הטכ:

4 ק

. װמוֹרא ש\אל

ſe cadens ו ש‎

סוגיות. התלמור ים

ſputatione, & omi ille re-
ſpondeat ad quæſtionem.

dum, ut ſi agatur de edendo 0

& quæratur;, an liceat edere vel

hoc agere, vel non; Atque
reſpondeat ut vult, novi tamen

reſponſum ſecundum, nam )

reſpondeat licitum eſſe, tunc no-

vi alteram quæſtionem à minori
4 majus, quod etiam acceperit
reſponſionem, & adhuc magis

licitum pronunciet. ת‎ reſpon-
deat prohibitum eſſe, tunc novi

primum etiam reſponſum ſimul
habere, & adhuc magis prohi-

bitum eſſe, ut dictum. Etſi quæ-
ras & cur מסם‎ alio modo pro-
0 1, h 6. ſecundum quæſivit,

& סה‎ ſimul reſponſurm ad pri-
nam ſi ad ſe-

mum habuiſſet,
cundum reſpondeat Prohibendo,
tune novi per Argument. à mi-

nori ad majus, primum adhuc

magis prohibitum eſſe, & ſi 4

ſecundum reſpondeat

At-
que tunc ſcio reſponſum ſecun-

ומרבר אחד ואיך שישוב לי

על זאר השאלרה * אדע.

מסברא תשובת ב/אם ישיב
< לימותר ק"ו האיבעי השני

\ מותר דנומוה יותר להתיר

ואםם ישיב לדי 4תסור ק'ו

|| הראשוןואם תאמר למה לא .

עשה להיפך ושאל השניוג'כ
ממ'ג האי נפשט אם ישיב לו
ער"השני אסור ק'והראשון
אם ישיב לו על דהבי מותר

ע"כ. רראשוז 4הסורורא'לד.
היהלו להשיב: בריתהאמה

זהמותרק'ו השני מותר יויש
לומרשירא פן לת ישיב לו
בריתחא ותצא מיניה חורבא
לומר כמו שזה אסור גםזרה
אסור וזה לא יהיר] . סכנדק
אמנם להיפוך הוא סכנרה פן

*אמרו כמו שזה מותרבן גם.

השמ מותר מצר הסבר'ואי ב
היה

- ־6):]1]1]

dum licitum 606 , tunc & novi primum prohibitum eſſe, nam
ſi ita non cſſet, ei נקשס‎ auſteris reſponaere debuiſſet (hhh)

„

—

quia dicis alterum licitum eſſe, quod jam ſcimus per Arg.
minori ad majus neinpe quia Primum licitum eſt, ſecun-

dum

n) E verbir auſteris reſpondere AebuiHet , Hebr. בריתחא‎ ; |

11 3

)111( ,

סוגיות התלמור ש כ - 8

dum adhuc magis licitum eſſe,
01 6 debuiſſet, quod ve-
ro, quia factum non eſt, patet
primum prohibitum eſſe? 4

quod reſpondeo, ſperet eumnon 5

rigide reſponfſurum, 1 חורבא מ1‎
deſinat )777( Nam dicent, ז‎
unum, ſic & alterum prohibitum
eſſe, & ססם‎ parum ad rem fa-

ciet, quia nullum pericalum (Ekk) " »‏
\ תמצא לומר זו אסור אכתי :
השני מהווא'ת אמאו לא
שאל אותו בפי רש"י וי"ל דאד

quia 60 nulla 6 transgreſſio,
ſed ordine inverfo adeſt perica-
lum, quia dici poſſet, זט‎ hoc ita 6
illud מסם‎ eſt prohibitum ; Et
revera ſi prohibitum eſt, legem
transgreſſus eſt qui fecerit; Quod
ſi ita, ei rigide reſpondere de-
buüſlet 2 .8& tunc tale bericulum
inde oriri nequit, quod verèò
gquia factum מס‎ eſt, audio illud
revera licitum eſſe, ſive ad eden-
dum ſi de eſu, ſive faciendum,
ſi de faco ſermo ſit.

HF. 20.

הירה לו. להשיב. בריתחנת
ומרלגת רקשיב . לדו ש'מ.
שבאמת מותר : |
סוניא. האמורא שואלל

אמנ'יש לו עוד שאלהבאם

ה'א שאין לדו כ'א אלו בי

שאלהגיוא'ת אמאילא שאל

- אותו בפירש * וי"לראזה'א:

שיש לו עור שאלהד/באת"ל
מותרהיפוך הקורמת שהכם
:וי.ת”ל אסור וא”ת היאך ס'ד
` אלו

XX. iſcipulus )771( quæſtionem Proponit clarè, ſed ha-
bet adhuc aliam quæſtionem, ſi dicere velis hoc
prohibitum eſſe amen reliqua eſt quæſlio ad ſecun-

dum, & 1 quæras „cur in Raſchi ei non quærit explicationem: „

Re-

(1:) קסש חורבא‎ eſt deſtructio.

(k) Nullum periculum סבנה‎ trabem alii verterent, difhcnl- `
ס69 ם!שװסםסץכמזסמ‎ intelligo.

1
| 86]
ף
וה
] סת
nor‏ 8
חסת
ו
]
cedan‏
06
י
ו
modo‏
ל
11
ponere‏
א למו
ןןן]ס ןל)[
beat,‏
7 ו
ה

י

ת
יש
Omnnes‏

Goſin

0

ה

%#ט[ %

הו
מיוא ה
את מות

|

מג'א הא
אמ'יש לו ש
תמצא למרו
העני מחוואו
של אותוכפי
הא שאן ר
שאלות \נאמ
שאלהג'וא'תא
אותו נג'רשי
שש ט ער ש

| אעעייע

ותלאסר'וא

ה %3\#\0;

ho 1‏ ר ו
| א וד-

נו 00007 610
>) ע

-. -.

התלמור כ

Reſpondeo 0 vice 18 dixi pu-

eum non habere niſi duas‏ פתג1
quæſtiones, cum tamen revera‏

adhuc tertiam aliquam quæſtio-

nem habeat. Et ſi quæras, cur
61 מסם‎ clarè propoſuerit quæſtio-
nem? Reſpondeo, hac vice 1
viſſem eum adhuc quartam quæ-
Kionens habere nam etſi tibi con-
cedam licitum eſſe, quod 6
converſio אס‎ antecedenti conce:
do prohibitum eſſe, ad eſum vel
0 factum. Atque etſi dicas, quo-
modo cogitari poteſt ſupereſſe
adhuc quartam quæſtionem, nam

ſi illa ſupereſſet eam clare pro-

ponere deberet? Reſpondeo
אם תמצא לומר‎ non eſſe æqua:
le, cum unmm ad efums prohi:
beat, & alterum loquatur de
uſu מ1‎ fœdere, qualia 0 eſum li-
cita ſunt; Et revera quartum non

eſt dubium, & etiam non תו‎ ge-
nere, cum ille putarit in dubio
verſari illum caſum, 6מום‎ 65 non

omnes propoſuit ] [סץ‎ ſoripto

conſignavit. Et hac vice

hni

439 - סויות
אלו שיש עוד ד א'כהיה לו
לכתוב גכסהד: וי"ל משוכם
ודהאת"לד אינכם שוויםם זרק
לאסור וזה להתיר ובאמרת
הראין ספקואין;פשום הוא
והוא ם'ד שיש ספק יברק
\ לפיכך לא כתב כולן * ואז אי
| \ אפשר שזאת היא מבעיאא"ב
היהלו לכתו' גכי זה בפניכם
והירה רקחד -את'למ אפור
ואםז תאמר א'כ ג₪ אלובי
שאלות לאאדעבידא"כ היה
לדו לכותבבט בפירוש ויש
לומר בווראי דיש ב'פ את'ל
ילחומרא ואי את"ל לקולדא
יאכלאםם איןכ'אאחר את"
ילחומרא וא' לקולא א' הוא
הררך * וא'ת למה לי לתרץ
קיצור זהבזה האופן והלא
מְמִילא מיושב ראם כן קשה
|שלא כתבן שניהם פן ס'ר על
ה'ר מאיאמרות א'ם לכתוב
יה'ר אלא מאי איבעי .א"כ
| :לכתוב

. )771( Dileipulus Hebr. vel potius Chald quali Chaldaiſmeo
maxima pars Gemaraæ & ſic hujus libri, ideo utilis quia eam imitatur
& pro more Judæorum exponit, plena eſt, אמר, ת ג אמוראק‎ dixit,

hinc Judæi verterent ein Sprecher.

Cnmm))

סוגיות ‏ התלמור יכ \ ס44
לכתוב דאז אי אפשר לומר 006 0 eſt poſſibile putare‏ מסה
א'כ מאישייר דהאי שיר ' 06 quæſtionem „ſi hoc eſſet,‏
ויש לומררא"ת היה לולומה buiſſet 10 notare, 0 illum mo-‏
בםןף האיבעי הג' בשאלדה dqum, arque tunc fuiſſet condi-‏
י | אם תמצא לומר ] tionatè dictum‏
quod ſit illicitum ad edendum vel‏
ס ſaciendum. Ft ſi quæras,‏
etiam‏ %}םסמס%&־'ס?טף ſecundam‏ , בזן
1 י שאל הד igaoro, hoc enim 11 ita effet, eam‏
השני שא /ףהךף 6 ? proponere debuiſſet‏ 6}־;?5
| | |ובאיך ש. ſpondeo, certum eſſe, quod bis‏
שיפשוט בזאת יפשטו שנוים אם ) ſit conditionate dictum‏
הנשארייבי זו ששאל הסברא acriter prohibitaumn‏ ( תמצא לומר -
יותר נומה (mmm) quoad eſum, & unum õõ‏
א'שמותרוע'באיבעיג' אסור %;?ט%ןלמ”;)םשבצאָצןוֹ;יך%ב
רא כ יאפ לי ליהשיב 1 68] umienda ſunt,‏ סהם ט
H — Srr‏ אםם תמצאת מוגטף nihil aliud ſit‏
הבי SR)‏ ישיבו אסור א'כ quidem leve, tunc verus‏ 8 לומר

—

ש'מ מיר צריך להו כמו:
שתירצנו לעיל :

. ךאַיבע,ן ג'אסור * וע'ב. י0 modus 6 | 11 quæras, cur‏
|איבע" א' מותר דא'לכ הירק.

ſpondeo brevibus 0 hanc quæ-
ſtionem, cum tamen per ſe fe:
ſponſum 1140025 ( qued 4 enim (י־`י לדהשיב בריתחא הא‎
ita eſſe deberet, quæritur איבע" א' אפורק'ו איבעוי ב גתטס‎
non bina propoſuerit- forte bu ה. ה גאםת‎ -
tat quartum, quid 01615 ; fi hoc ita י השום היו‎
eſt, proponat quartum, nam 6 hanc ſententiam opponi po-
teſt, ſi hoc ita, proponat, hac '6 impoſſibile 6 ccre⸗ li
00

Cunmm) Acriter probibitum ſc vocem & Texplicandam putamus.

nnn) Conditionatum, ſic phraſin difficilem Gemaricam

explicare liceat.‏ תמצצת לומר

(ο לקול' אבם תמצצת לומר‎ volui retinere Phraſin, ſed (--· 10

ה ſub conditione.‏ ס61 leviter prohibitum‏ ו

\ לשייר ומדאמרנו מעיקרא-

hoc it
ה‎
dicas
poner
ו‎
primo
cum |
ו‎
ו‎
1
1
י‎
סך‎
ף‎ in
gendan
ſtionen
0
י‎
ſtringen
iat ץ‎
00 -
006
1
וז‎
0 ת‎
.־;4616&1‎
tertia 4
Aiter
ה‎ 6 /
ו‎
0
מ[םװפ‎ 0

לנחוג רא
ג מש"
וישלמררא
כסוף הא'נן
לשיר ומדא
de‏ מר צ"
ש'רגנו לעי

היוך ה?

ל לשיטמאה
| הנשארד\כיװש
הה להו
ו
ג"תח מה ו
יא
כ א מת.
רהשוכ /

ל סק

; 0 do⸗
le ekt

0

0
8

aliud relinquit? Reſpondeo, ſi

dicas eum debuiſſe ultimo pro-

ponere tertiam quxſtionem, re-
lHquias relinquere, 6 quia hoc

primo diximus, inde colligo,

cum ſtatim reſpondere debere,

ut reſpondimus ſupra.

Modus alter, hic eſt, unum

interrogavit, & זט‎ reſpondet, re-

liquæ duæ quæſtiones reſponſum
acceperunt, nam illas quas pro-

poluit, putabat ratio plus eſſe,

quia inclinat ad atriter rem ur-

gendam reaſſlumas primam quæ-

ſtionem, quod liceat 10616 1
edere, aliter eſſe non potefſt, quam

tertiam quæſtionem 61 ad ob-

ſtringendum hominem, ne -ג)‎
ciat vel edat. Nam 11 מסת ססם‎
eſſet, 1ס‎ rigide debuiſſet reſpon-
dere, ſi tertiam quæſtionem de

faciendo & edendo per Arg. à
minori ad majus intelligas mul-

magis ſecundam, & 4 reſpon-‏ סז
licet edere, ſi hoc‏ מסם deretur,‏

צ . סעית התלמ" 5.

hoc ita 6 , זטס‎ hoc magis quam

- ואם כתוב איבעי* הניחא אם
השיב אפורק'ו כולם ואכם
השיב מותר לא ירענו שניכם
הנשאריםם מאי אמרת דעיכ
אסוריםם רא"לכ היה להשיב

בריתחא מהאלו בי מותרים

ק'ו זה * דוודאי ירעתי ראם.

כןאסורין הן אבלאםם הכל"
אסוראו להלקביו לכתחילה
וריעבד זארת לא ירעתי *
בשלמא כאשר שאל באמרת
האמצעי אםס כןממה נפשך
אם תפשוט מותר מכל שכן
צד א' וצר הב' חילוק בין
לבתחיל ודיעכדואם יפשוט
על האמצעי חילוק אם כן

הצר החומר הכלח אסור *

אמנם כאן אכ ישאלל צד.

ההיתר

| השיו

-

tertia quæſtio prohibet 06 מסם‎ faciendo aut edendo, & tum
aliter fieri nequit, quam primam quæſtionem eſſe ſolutam,
nam ſi ita eſſe non deberet, וס‎ rigide opponere debuiſſem, nam
quæſtio prima prohibet eſum, multo magis ſecunda, & ſi
quæſtio fuiſſet ſcripta, rectum ſuiſſet ſi reſpondiſſet, prohi-
bitum eſſe, ad eſum, multo magis omnia prohibita eſſe, &
ſi reſpondiſſet, ſolutum eſſe, neſcirem quomodo ſe res habe-
ר נ. ה‎ Kkk äxxct

התלמור כא 1
ret cum reliquis duobus, quid
vis dicere aliter eſſe מסה‎ 6
quam ea prohibita eſſe, nam ſi
ita מסם‎ eſſet, ei debuiſſet rigide
reſpondere, ſi duæ illæ non pro-
hibitæ ſunt, multo magis illud
unum ] vel illa una [ 1ו6‎ ei ita
rigide reſpondiſſet, certo ſciviſ-
ſem ſi hæc ita, omnia prohibita
608 : 500 ſi omnia prohibita eſ-
ſent, vel differentia facienda ſci-
licet initio ita faciendum, vel 1
factum fuerit, reſpondeo 16 14|
antea ignoraſſe.
] (פקק) quidem eſſet‏ ת
medio, 1 hoc ita‏ אס interrogavit‏
eſſe deberet , 0 ut vult ſi mihi‏
reſpondeas, ſolutum eſſe, multo‏

magis prima & tertia, differen-
tiam 682 inter initium & 4 jam factum ſit. Et ſi ei teſpon-
deat ex capite illius differentiæ ad medium, tunc אס‎ 1 Par-

—

סוגיות

ההיתר בווראי ילמוד שאלו
שניהם חומרים יותר* אמנם
-זה לחא ודערתי אם אליוב' .

בעצמם שווים כדאמרן אי ה
ג' חומר יותר מב'וכן להיפוך
ודוק הטיב :
כא
\ סוניא אנימקשה קושיא'
: ואם תאמר הלדא
התוספות מקשה הקושיאזו.
והשיבו עלחיו * ויש ללומר
התוספות ע"כ לא שאלו זאת

דאסבן מה שאלוהלא יש לו
+ תירץ

16 omnia prohibita ſunt. Reveraautem ſi eum interrogaret

- 30 illam partem omnia ſoluta eſſe, certo diſcat, illa duo re-

liqua acerbiora eſſe. Certè autem hoc ignoravi, ſi סם‎ duo
ſint ſimilia, ut diximus, nam primum ſextum & tertium,

adhuc gravius eſt, quam ſecundum, ut & oppoſitum illus, -

ודוק הטים +
r.‏ 2 .9 3.

2

; XXI. Iæro, & ſi 01045 certe- Toſephet eandem quaſtio⸗

nem proponunt, & etiam reſponderunt, reſpon-

deo, impoſſibile eſſe, Toſe Shoe hanc quæſtionem

pro-

Phraſin.

iterum uaſumi. e.‏ מס בשלמ4ת Zuidem 0 Hebr.‏ ה (קקק)

)229(

-

propo
1ונס‎
0
ה‎
060( 1
tameſ

- %

rerent
ך ו‎
queſtic
dom,
*
Verint,
סת‎
נמגות:‎
ף‎
ו‎
מו‎
ף‎
nullam
ו‎
י‎

מאס |

gurſtio⸗
hineelen
ק גס‎
7
ול‎ 0

פוֹוֹ)

ההתרמור
הםחמ
רא דו
י
מיותר
והק
ַ

טגא א
ואס
התוספות כ"
השכ על

התלפתעל

י

ט
"ם סת
מו ך
ו 110 12 ,
0 ?צלן}
61']1!1!111]'& |

ו ר

סש%[ן() ש&ח

י

מ]סמסן}}צםף 0
'ס!ק

וסו

י

' verint,

propoſiuiiſſe „nam ſi Yoſephoi quæ-
ſivillent ,„ quid interrogaſſent,
cum jam reſponſum h abebat quæ-

ſtio, & ſi טז‎ tum quæras quid er-

go quæro סה‎ initio, cum quæſtio

reſponſum habeat ; Relſpon.
deo, illam reſponſionem refuta-

tam efle, propter alia מו‎ Exoticis,
& vero ſi Toſephoth (gqq) inhæ-

rerent illis Exoticis, cadem Exo-

tica proferre זתסהוט060‎ in ₪2

quæſtione. Sic debet eſſe 066

tum, quod id הסם‎ interrogave-
rint, ſed eum alia via interroga-
& etiam reſpondi, & ſi
hoc ita, quæro quæſtionem pri-
mam:; propter Exotica,
quæras, quod ſi ססם‎ ſta,

5 ſi

brevibus réſpondere debuiſſem,
impoſſibile eſſe Toſepho: quærere
quæſtionem quærentis, nam alias
nullam rem ſua reſponſione ſol-
viſſent; poſſet etiam מ1‎ tranſitu
brevis hæc quæſtio hanc reſpon-

ſionem accipere, vere quæro

quæſtionem ſuam per Exotica,

hinc electa eſt reſponſio Toſephoth
ctiam per Exotica, ſed Toſephoth

non quæſiverunt ex Exoticis, &
ס6 סתומ‎ minus recteé reſponde-
runt,

סוגיות. התלמור כא

fupfa

44 ½

תירץ וא'ת וא'כ מה שאלתי
| מתחילה הקושיא הלא יש

לה תירץ ויש לומר ה.
התירץ נסתר מחמ' שוםם

ברייתא ואבל התוספות אם
איתאז שסמכו עלח זארת

הברייתאיהיה להם להביא.
זאת הברייתת: בקושיתםם *
אלא בווראי לא שאלו כי
והשיבו:
- עליו * ואם כך מקשה אני
קושיאז הראשון מחמרת.
הבריית4ת וא"ת. א'כ הירק:
לי בקיצור. ללחשים: לעילי

אכז בררך . אהר'

שהתוספות בע'כ. לא יוכלו
להקשות קושיותו דא'כ לא
| השיבו כלום * לפום רהיטא
יש לתרץ הקיצור זה בזרק
האופן באמרת אני מקשרק

| לוֹשיוֹתד מבח רהברייתאש

לפיכך נבחר תירץ התוספות

'כ מבח הברייתאי אמנם

הח וםפרח בעצמם לא שאלו
אליבא"

)977( 7 81:602 06 his vid. Diſſert. I. noſtram quæ rPEinehtc

harum notarum eſt, ,9-106גק‎

Kkk ג‎

: | rrr)

סוגות התלמור כא 44

runt, , 6 præſidio סמבוםן‎ non
opus eſt, ſed ſi hoc ita eſſet 72-
ſephoth plane nihil reſpondiſſent,
& eſt difficile. Atque ססק‎ quæ-
ritur, tamen Toſephoth debuiſlent
proponere quæſtionem, & ſta-
tim ad eandem reſpondere ſine
Exoticis, & quæco per Exotica
quomodo reſponſum eſt ad quæ-
ſtionem Toſephiæ, quæ 41 ita ſunt,
brevibus quærere deberet, ſed
fortè ſolutio hæc eſt, quod bre-
vibus מסם‎ poſſum refellere Toſe-
Photh, מסם‎ poſſe id quærere, ali-
25 מ1‎ promtu eſſet refutatio 4
reſponſionem, nam ſi hoc ita

eſt, quomodo poſtea dieit, Toſe-

phoih aliam quæſtionem propo-
nere, adhuc quæri poteſt Toſeph-
24 reſponſio nihil eſt, quia 4-

juncta 61 refutatio. 568 longo?

diſcurſu, quo probavi aliter‏ סו
eſſe non poſſe, quam Yoſephoth‏
genere, nam alias‏ מו תסם quærere‏
quæſtio nulla eſſet, hac vice cla-‏
monſtrat, eum quærere mo-‏ סצ
do ſecundo, nam ſi in genere‏

quæreret, plane nihil quæreret,

niſi per Exotiea, & tamen non
affert Exotica, hinc aliter eſſe non
Poteſt, quam eum quærere modo
ſecundo, 46 differentiam Toſe-
Photh eſſe per Exotica „ 66 4

non

n‏ הבריית+ת ולפיכך
יפרה השיבו זרה אין צריך
כלל" אך דא"כ לת השיכו

תוספות כלוםם ודוק * ועוד

קשה עדיין התוספותיכולי]
לדהקשוות זארת הקושיצת
ול"תרצה במקומרה בלגצת

| הבריית4ואני מקשה מכח

הברייתא איך מתורץקושיות

- התוספורת וא"כ הוא

גרול ונראה בזה האתופן

| בקיצור לאז אוכל לסתור
שהתוספרת איגםם יכולין

לרכ־ישוה זה ראםם כן יש

0 וםחררר עלל התירץ רא'כ
איך מגיר אחר כך שהתוספו/

מקשין קושיא אחרת עריין

קשה מה משיבים התוספות

עליהם מאחר שיש סתירה
עליוי אבל עםם האריכור]
שהוכחתי שע"כ התוספורת
אינםמקשיםכפשוטה רא"כ

\ איןהקושיא כלום.אז מראה

פנים שפירשיץקשד פניכש ב'
:דאי כפשוטו היא אין קשה
בלוםאם לא מכח ר־ברייחא

ולא מביא אותו אלא ע'כ
-מקשה בפניםב וחילוק של

?דותוֹספרח היא מכח ד'נר"ת'
-ומה

2 1ת
מנוף

מגנוף
n‏ 6
0
dum.‏
00
ſionen‏
%

- 0

ת
הדה
1

|

|

סת
nam 7‏
ף1
וֹ\\\ףכ 0
ו
[ מװװו/ /
ham‏ ג?'נ
ח?
ז ,0:”]6}
6]
ו
10
ט6 (\)]װ

ף

אלכא הנו
פה השנו
כורון ה
הוספות כלוג
לה עדין ו
להקשת !
ודחוצה ננ
הנר"תאואן
הכריתאא'ך,
התופפות א'
נהול גראת .
לור לא .
שהתיכפרן \
לחקשות וה.
לתרה (ד \
איך מנל אחרג
מ קא
ו טר המשב
להס מאתר ,
'" אגל עכ
כחתו ש כ
err n 14‏
ש סנלרנמך
2 כפשדטד ה
4 תן

imnunn 3

האאה הת השול' סיאדר -'

-

השיו

non adducant Exotica, 1100 fit,
quia ſupponunt quæſtionem
quam non quærunt, nam aliter
eſſe non poteſt „quin quæſtio
ejus concernat,
dum. Sed quæſtio g generalis, non
accepit re ponſum per reſpon
ſionem Toſephte, etſi per Exotica,

& ideo rectè hanc quæſtionem

propono; etiamſi reſponlſionem
habeat, quæ verò per Exotica re-

futata eſt, & quæſtio manet ſuo
-1 | ;

F. 22.

U aliquid, quod
idem mecum quæ-
runt Toſephoth, fieri

. non boted 11 quætere LTeſe photh,
nam Rkaſchi id etiam quæſivit, &

fi quæras tamen magis quæri pot-

eſt, quid quæro, Raſchi id quærit?

ſic regero, מסם‎ poteſt fieri 4-
ſohium hanc quæſtionem quære

re, nam ſi hoc, eam ſupra pro-

ponere debuiſſet; Et ſi quæras
forte, tamen Toſephoth quærunt,
Lvel eandem quæſtionem pro-

ponunt] quid reſpondere pores:
KRaſchi hoc jam quæſivit * 6

verò fieri מסם‎ poteſt Raſc ל‎ 40
3\126) viſſe, alias id ſupra quære-
לש--‎ Kkk 3 16

modum ſecun-

46 סוא התלמור כא כב -

ומה שאינםמביאים הבריית.
שמומכיםעל הקושיא שאינם
ימביא שעיכ קושיותו בפנים
יב'אבל קושיא הפשוטואינה
*מחורצה עם התירץ התוספו'
אפילו עם הברייתא ולפיכך
אנימקשה שפ" זאת הקושיא
ואף ע'פ שיש עליו תירץ

- אבל מכח הברייתא נסתר.

התירץ והקושיא במקומה
עומדת :

לכ

| סו'א אני מקשה קושיא -

והתוספות הקשו
זארת ע'כ התוספורת אינכם
מקשים ואת דא'כ הא רש"
הקשה זאת וא'ת מכ"ש מה
אני מקשה הא רש" הקשה
זאת ונ'ל רעיכב רש"י אינו
מקשה זאת רא'כ היה לו
לחקשות לעיל* וא'ת דלמא
התוספות הקשה זארת מאי

אמרתהארש"יהקשה זארתי.

דע'כ רש"י אינו הקשה זאת
ראם כן היה לו להקשורת
לעיל זה אינו דאלנת מאי

התוספות הקשהגם כן קשה

למה לא הקשה לעילט י
: : וו ת

4 4k6
re debuiſſet, hoc vero 680 ne-
quit, nam זס‎ fieri poſſet, Toſe-
photh idem quærere, tamen quæ-
ri adhuc poſſet, cur Toſephoth
idem etiam ſupra non interro-

gant. Et ſi quæras cur non quæ-
סץ‎ ſupra? Tunc reſpondeo 6

ſupra, 6 Raſchi etiamſi eandem

quæſtionem proponat, tamen =

lam reſponſionem non appro-⸗

bat, & clare monſtrat quod ve-
rum ſit; ſi quæras manet tamen
quæſtio , זט‎ eam propoſuimus,
h. e. Toſepheth eandem quæſtio-

nem habent, quid dicis Raſchi

tainen idem quærit, nam alias

ſupra quærere deberet, & Raſchi 2

explicationem illam non appro-
bat, ſed Toſephot. Sic primo
quæſivimus, hoc adhuc vires
ſuas habet, & adhuc moveri
poteſt? Ita reſpondeo, ſi hoc
ita quæſtionem clare proferre
debuiſſet, huic enim oppôni ne-

quit 2 nam etſi dici poſſit quæ- -

ſtionem moveo, tamen etiam
quæri poteſt „cur eam ſupra non
propono ? Quia reſponſum

ad eam habeo; cur non addit reponſionem 4 Reſpondeo ,
סת‎ opus 6 eum proferre reſponſionem, & quid 46מ1‎ ſe.
Sic ergo per ſe ſequitur, Toſe-

quitur quod non prolata ſit?

-- סוגיות התלמור . כב

וא'תאםכןלמרק אני לאת
מקשה לעיל * ויש לומרזה
התירץ ! ורישי אינו סוברוזה
התירץ ומראה פנים.' .. וא'ת
הררא קושיא לידוכרתיה
דתוספורן מקשה זאת מ"א

הא רש'י הקשה זאת דאכם.
כן היה להקשות לעיקורשי.

אינו סובר זה התירץ אכלל

התוספורת יכולין לסבור זה:

התירץ ויש לומר דאםם כן

היה להם לכתוב.זה. התירץ:
אלא מאישאני שואל קושיא.

זאת למה איני שואל לעילה

כי יש עליו תירץ אמאי אינו
בותם התירץ ויש. לומר.
דאין צריך לכתוב ומא"
נפקא מיניי וממיליהתוספות.

אינו יכולים להקשורת זאת.

וגכם רש'י והקשרהאני זאת:

..

photh id quærere non poſſe, ססם‎ etiam Raſehium, & ego ſid

quæſivi, & facile eſt.

§. 23.

י

סמסטז&וֹמתװ? /

11

ה אס -
את |
eſſe ne‏
את
nam u‏
t‏ סת
g‏ %ס
104
6 ת0
00
את
ו
i‏ 1
תמ |.
נש 1
Videbisib‏
hech,Kr‏
8
ום
%
er‏ א

—

Err,;

2

1

אתאםכן
לדל יר
רתירץ
התירץומ.יאו
הדוא הש
התקפורן מ

כ ה'הלהקט
אנו סוכרה ‏
\ התסגות כו
חתוש לו
ה'הלתם לכ

אל\מאיטאי

את 59 ינו
''ע לותו
מהכ התוךץ-
. ל
\ מי
ל ל0 לת
כבם רעו 77/%
\ר\'ס

ת ֶ
5 &\\\ף 8
&/”ך ( ום ששס
ו ו

5טתוה -

F. 23.
rrn. S quid ex Miſaa (rãrr)

proferat, & deinde de

quærat, & quæritur,‏ סס

hoc ponit in Miſna, & hoc‏ זטס
ingredi facit Miſpam, hoc verum‏
eſſe nequit, nam ſi ita eſſet, quæ-‏
קשרה לא לרשוםט המשנה .

כי במאי דאסיק בתלמור-

poſſet, nihil annotet in Miſna,‏ וע
nam ut deſinit in fine Gemaræ,‏

ante translationem Miſuæ, magis
ejus quæſtio proponi poteſt, ex
Miſna, nam ad Miſnam poſſet
dari reſponſio, ſed 44 clauſulam
Gemaræ, reſponſio illa dici מסם‎
poteſt, & 11 quæras magis quæri po-
267 (555) . quid quæſivit 2 Cur

Miſna id non propoſuit ? præ-

ſtat tamen eam non eſſe propo-
ſitam: Reſpondeo & dico, de-
ſeribat ultimum Miſnæ )777( 6
vigdebis ibi magis valere quæſtio-
nem, & non habet reſponſionem,
- 8 quia מסם‎ profert in fine Miſza,
ſequitur propoſitionem non eſſe

Miſnæ, ſed 44 finem Gemaræ per-
tinere ex Parte quæri poteſt, &

hoc

חתלמוֹ'ר בג

447

היכאז שרושם
: המשנה ומקשה
עליוה וכ־שה אמאי .אינו
רושם דכזשב/ ואתו הא רושם
המשנה זה אינו ראס כן

-סוגיא

קורםם רשימר] המשנרק
יותר קושיותו ממהניתין כי
על המתני" יש לומר תירץ
ועל המסקנא דתלמוד' לא
שייך זה התירץואם תאמר
\ ומכל שכן מאי הקשה:למה
ילא רושם המשנרה הל4ל
טוב שלא ירשום הכי אני
מקשרה לרשוםם) סיפ4ת
דמתני' ושם הקושיזת יותך

חזקה ואין לו תירץ ומדלא .

רושם הסיפא ‏ דמתני" ש מ
שאין. זה . רשימת המשנרה

(rrr) Miſna, eſt nobiliſſima pars Talmudis, Giſputationum

fundamentum vid. Difl. noſtram I. J. 14- -
) זז‎ ( Magir quæri poteſt, Hebr. 2* oyny 0 ]1־211[ [מװ;?‎ .
06 verbo 40 verbum ex hi⸗ anilu.
- / (:װ‎ Ultimum Mi V Hebr. סיפא‎ de quo vide ſupra lit. I. ad
,6

(uuu)

448
06 סוק 360 מ}ם]מסק]סצ‎ , 60
Gemara Miſaam generaliter pro-
fert, ut ad eam reſpondeat. Et
ſi quæras breviter debuiſſet dice-
re זטס‎ non prius indicet Miſnam,
ſicontra quæras, tamen indicat

indicat initium Miſnæ (us 4) 6
ſic habet reſponſionem, & de-
buiſſet indicare חו‎ fine Miſnæ, &
ibi non valet illa reſponſio? Re-
ſpondeo, hoc moris eſſe in Tal-
mude, eum indicare in initio, 6
addere אאא)וכו'‎ ( & tamen va-
lere propoſitionem ad totam
Miſnam, & quid inde ſequitur ) לל‎
Fortè 0101 poteſt, ut 60 6
- ס60 תסת‎ propoſitionem Miſuæ,
ſed reſponſionem 40 quæſtionem
clauſulæ diſputationis Gemaricæ,
ſecundum explicationem, , 6
proponat (?2 22) in fine Miſnæ.
Et ſi quæras, ad quid opus ha-

ſe, quin non indi cet in Miſna,
nam

l

Miſnam, ססם‎ non eſt verum, nam

beat probare, aliter fieri non poſ-

אך על המסקנא רתלמורא

קשה קצה ועם זה מתורץ

לכך הביא סתמא דתלמודא

המתניתון לתרץ וא'רת \ ב.

בקיצור הוה ליה למימר

אמאי אינו רושם המשנרק
וא"ת הא רושם המתני" זה .

אינו דהוצת רושםם ריש4ת

| דמתניי ועלל זה יש תירץ

והיה לו לרשום סיפא דמתני
ושם אין שייך התירץ * ויש

| לומר דררך התלמוד הוא
לרשום הרישא. וכתוב. וכו'

וקא אכולי המתני" ומאי

נפקא מִיניה פן יאמרו ‏ כ
| כאשר אמרתי באמת רזה

אינו רושם) המשנרה אך
תירץ על קושיות רמסקנא

דשמעתירה לפ" לרשוםם
< הסיפא בהריא * וא'ת אמאיי

occurrunt, ſed difficilimæ ſunt.‏ סק

(uuu) Initium 2 רישמ‎ vide ſupra litera l. ad ) . 6. .ק‎ 386.
וג ר' = וכו'(אאא)‎ 61 indicium Abbreviatæ Miſnæ & Gemarz.
(vyy) 16 quid inde ſequituy, Chaldaiſmus תו‎ T. ει ומאי‎
מינירה‎ & quid inde egreditur ? Hoc 61 ſequitur.
(2u².*) Proponat in textu Oe Chald. à R. רשם‎ 240047 ju-

dæis zeichnen / anzeichnen " 5 לציין‎ Chald. indicet, voces quæ -א‎

1
0
8
1

4

nam ali
non inch
breribus
baiſſe,
eum nor
י‎
גזן‎ non
Clauſulan
ם‎
%
סת‎
הת‎
ו יוו‎
”ſübtli
ום‎
0

ת
*
0
Dem ſuan
Juxrente
le, nam
ſionem ץ‎
ג‎ prim
וו?‎ re
1 0
ף‎
1%&\?0;1}[0

-

0

לה
ה קו
לכךהגו
המתניתו,
נקעוו ו
אמאי אנו
ת הו ר

אינו דהוא

רמתנ' \ע

הה לולר
וש אן?
לומר דרף
לשם הרי
קא אכולי
פוא מי

: כאשר אמר
- אש ום

שותיה
לפו נד

—

| לפ

שונו וע
--

: /

ו

התלמור כר
nam 81145 quæri poſſet, plane‏
non indicet, ut antea diximus,‏
brevibus eum demohſtrare de-‏
buiſſe, aliter fieri non poſſe quam‏

eum non indicare Miſnam, ſed

reſpondere ad priora, nam ſi
ita non eſſet, quæri poſſet 4
clauſulam Gemaræ; Putem ita
eſſe poſſe, Talmud ſciviſſe Miſnam,
ad quæſtionem reſpondere; quis
nobis diceret, unde id fiat, quod
ad id clare reſpondeat, forte pu-
tavit quemlibet ſciviſſe Miſnam,
& ſubtilitate opus eſt ad hoc -מ1‎
telligendum.

5. 24.

XXIV. 1 quærens unus, 6
duo reſpondentes, 6
quærens poſſet ſine his quæſtio-
nem ſuam movere, ſic reſpondeo
quærentem ſine his quærere nol-
le, nam poſſem dicere reſpon-
ſionem primi reſpondentis, ſed
jam prima reſponſio refutata eſt,
primus reſpondens ſibi imagina-
5נוס‎ eſt, quærentem ſine 006 (aaa),
quærere noluiſſe, non poſſet dici
reſponſio alterius reſpondentis,

49 סוגיות
צריך להוכיח שע'כ אינו
רושם המשנה ראם כןקשה
לא לרשום וכוי בקיצור יש
לו להוכיח דע'ב אינו רשימ'
המשנרה אך תירץ אלל
הקורם דאכ לא כן קשוק
על המסקנא * ונ"ל דילמא
התלמוד ירע המחני' אשר
מתירץ זאת הקושיא ומנ'ל
דתירץ בהדיא דילמא סמך
שהכל יורעין המתני* ודוק
הטיב :

—

סוגיא כשיש מקשן אחר
ושני רתרצניכם
והמקשן יכול' להקשורת
בלא זאת ויש לומ'רהמקשן
לא רצה להקשות בלז כי
יש לומר תירץ של התרצן
ראשון אבל* עתה סותר
אותו התרצן הראשון סבר
שהמקשן לא רצה להקשות
בלז כי יש לומר תירץשל
-.-. ההרצן

(aaaa) פופ‎ hoc בל"ן‎ vide ſupra.

.= א‎ (bbbb)

סוגיות התלמור כה 0

qui verò jam refutatus 1ס‎ , per
allatum, ſed id quærens non per-
cepit in prima reſponſione, dum
alter reſpondens contrarium in-
tellexit, זט‎ antca dixi in quæſtio-
סת‎ prima. 51 quæras, סטף‎ 8
probabis, nam quærens 70110 duo
reſponſa ſcivit, & fi quærendo
objicias 11 duas reſponſiones ſci-
vit, quid ergo interrogavit 5

Reſpondeo, eum etiam refutatio-

nem duarum illarum reſponſio-
num ſciviſſe, ſi ſic diſceptetur,

reſpondeo, ſi hoc ita, refutatio

primæ & ſecundæ reſponſionis
contrariæ eſſent, (bbb) & hinc
fieri nequit, quin una reſpon-
ſione poſita, altera refutata ſit;
Sed reſpondens putavit, quæren-
tem refutationem ſciviſſe, & 1
hoc ita, manet ejus reſponſione

firma, & alterum reſpondentem

male contra illam adhibuiſſe in-
terim tamen, (cccc) quæſtiones
quærentis recte ſolutæ funt.

§. 2 5.
XXV. aſchi argumentatur in
Rae diſputationis, &
proponit quæſtionem
ſuam

התדצן השני ועתה נסתר
אבלל" ל4ז הרג יש המקשן
בתירץ ראשון התרצן השני

| סבר להיפוך כאשר אמרתי

במקשן וא'ת מנא לן;רלמא
המקשן ידע שני התירוצים
וסתרם וי"ל דאם כן סתירה

תירץ ב' סותרים זֶה את זה
זע'כ חר נסתר וחד מתוקן
רק תרצן זה סבר שזה ה
הסתיררק עולדק בדערת
המקשן ואם כן תירץ זרק
קיימת וב' סבר להיפיך ובין
כך:ובין כך קושיות המקשן
מתורץ :

כה
כוג'א רש" קאי למטרק
ההקשרה . קישיאת
למעלה ‏ ולמה אינו רושםם
רש"י במקוכם קושיתו הת
תירץ אבל עתה נסתר \ ה
במקוםם ב' ואכתי קשרק
| הוה.

bbb) Contrariæ AIſent : Hebr. סתר .* ג סותריכם‎ ablcon⸗
4616 , & hinc alibi notat ſe facere inviſibilem, hic verò frangere, id 66

reſuta-

ſuam ir
gumn elt

gument
מסקסז‎
ſem, ſe
סת‎ anno
1.ם‎
ſecundo
סת‎
ſuam in
ת‎
ו‎
הו‎
Verum |
מו‎ eſt
cum deb
guia ו‎
Rehonde
reſponſio

—
yofutare 3‏
ן\ן\\&ס\.&?\.\ץ
1:09] 7
00
ף
שס} 1!3,118;;1
dentem -‏
4) י
conftrmare‏
Whpleo i 8‏
?1#&־!}%”27”
ח'
ו
) י»ןןס)!סג%%

ו
אנר ל\

בתיו"! רא
פנו לת
ו
המקשן ו
ומתרם \"
שד תור
וכ ח (
ק תו
הפת'ררק
המקען א
כך ,יבו\י כן

נא |
/
למקו
דרן אגל.
ו ח
07 4 תו

1
"”ש”[טז .

41 = סוגיות. התלמור כה
הוה ליה. לרשום במקום6ב' quæxren-‏ תסת ſuam in initio,‏
כי שם נסתר התורץ הת indicet ar-‏ הסם du n eſt cur idem‏
תירץ בי - אבל עתה נסתר gumentum ſuum ubi quæſtionem‏
Proponit, nam reſponſum dedic : , /
ſem, ſed nunc cum Raſchi in 6. התירץבמקום נ ואם תאכ‎
סת‎ annotet, illa reſponſio refut- הוה ליה לרשוםם במקוםם‎
גז‎ , & reſponſio confirmata 0. ג כישם נסתר התירץ ד'א‎

ſecundo 1000 ; Tamen האטף‎ .- \
poteſt, eum debuiſſe quæſtionem תירץ נ'אבל עתה במקומו‎

נסתר התירץ - ואם תאמר . (0)277;/ ſuam indicare ſecundo‏

nam illo ס100‎ refutata fuiſſet 6= בקיצור הוה ליה למימר‎
ſponſio, 160 צס‎ ſenſu doctcinæ ſe⸗ * יח,רץ 7 ו,במקןמן נסתר‎
cundam reſponſionem percepi, ויש לומר רתירץ שלישי‎
verum jam 1114 reſponſio refuta-
tata eſt tertio loco, & ſi dicas נסתר גם כן במקום ד' ככ‎
eum debuiſſe annotare tertio, — במקומו ואם כן הוה‎
D ilic wefiratz elt reſhondo: לרשיי לרשום כמקוכם ד'‎
Reſpondeo me idicifſe tertiam לפיכך צריך אני לומרתירץ‎
reſponſionem, ſed jam 112 י * . סם)‎
ג'והול - -ו

vefutare, ut Latini etiam infringendi verbo hoc ſenſu admodum em-
phatice utuntur, ſenſus ergo eſt una infringeret, id 0 deſtrueret alte-
ram, adeoque contrariæ eſſent confer fupra 116 B
) 0006 ( Interim tamen, Hebr. ובון כך ובין כך‎ videtur præter
neceſſitatem duplicari ſermo, quod ליפוי הלשון‎ vocant, ſed מסת‎
ita, nam ſenſus eſt, quæſtionem vel per primum vel ſecundum reſpon-
dentem refutatam fuiſſe.

(dddd) Secundo loco; Exemplis hunc Tractatum neceſſario

confirmare debet Lector, quod præſtabit prudens Præceptor, ego
ſuppleo iſtiusmodi defectus ח1‎ Exercitationibus Domeſticis ad Clavem

Talmudicam Maximam, quando ad finem . e. meum סוניות התלמור‎
ventum 616 , quarum Exwercitationum pars ſuo tempore publico com-
municçabitur, ו‎ Viri Docti videant quomodo ſtudium Talmudioum

feliciter ad ductum hujus Grummaticæ & Logicæ Talmudica hic tracte-

mus;‏ ב3

-

סוגיות התלמוד. כהי 1

1060 refutata 08 ; Et ſi inſtes,
eum brevibus debuiſſe proferre
tertiam reſponſionem, & refu-
tata 6 ſuo loco? Ita reſponde-
ri poteſt, tertia reſponſio etiam
quarto loco æque commodé re-
futata eſt, quam ſuo 1000 ſi ſic,
Raſchi quarto 1000 debuiſſet an-

3 והו נסתר במקוש ד
כרלעיל" ואם כן פן לצת
יעלה על לבו שתרגש רש"
בתירץ ר רק פחירץ. ג
ולפיכך עומר רש"י במקוכם
ד'ששם נסתר תירץ ג' אבל
לא ירגשו ששם נסתר גם

notare, 1060016 debeo proferre
tertium reſponſum, quod refu-
tatum 61 quarto 1060 זט‎ dictum
eſt ſupra: Quod ſi ita forte non
obſervat Raſehium annotare quar-
tam ſed tertiam reſponſionem,
& hinc Raſchi annotat quarto lo-
co, quia ibidem refutata eſt ter-
tia reſponſio, ſed non obſerva-
bunt

כן תירץ דיויתן לי תירץ ר'
ולפיכך עומד רש" במקום
הי ששם אינו נסתר כי אכם
תירץ ד' ועכ תבין זה * ואם
תאמראכתי למה לי תירוצי
הקורמים בג' תירוצים אלו
וסתיררה הירה כגי והיינו

0
מי ,

mus, Interim tamen hic aliquod veſtigium noſtri laboris quod alii
premant exiſtere cupio, ſcilicet illuſtraturo hanc regulam, viden-
dus 6 רש"‎ 40 Tractatum פסחיכם‎ quem quia hoc ſemeſtri Aca-
demico in collegiis privatis Auditoribus meis expono, ideò hanc præ
aliis Regulis מו סוגיות הזנסת‎ uſum Auditorum, quibus præcipue
ſcribo, nam non ſum informator Doctorum ſed Tyronum, exem-
plo illuſtrare volo, quia illum jam cognitum habent, & ſic hac occa-
ſione videre queunt, qua 66 cauſa Auctor מ1‎ aliis Uſibus enarrandis
difficilior videatur, etſi revera תסת‎ ſit, nempe quia nemo 06 his re-
gulis judicare poteſt, niſi exempla quæ A. ſummus Talmudicus
ſupponit, אס‎ Talmude מו‎ promtu habeat, quæ facile reperire 01
ſi quod maxime neceſſum eſt, מסת‎ tantum hic libellus uſuum, ſed
etiam Talmud ipſum legatur. Ergo ſic habe in inito Tractatus
D'rs אור לארבעה עשר בודקי, את החמץ לאור הנר 116ס‎
uce diei XIV. inquirunt fermentum luce caàndelaæ Raſchi annotatione
5

א הבהבעל מסק מליללשעעמ לק לש = 9052 ה.

ſe quart
ה‎
nem, &
Ktit מום‎
futatum
ſponſio⸗
dus, מ1‎
ו‎
4 quid
ותלה1‎
bus 16
ו פס‎
נו‎ *
Poteſt, ii
040 !l
dem סמו‎
10

—
]
ו ווד
Vematur,‏
יאור תגר
potius‏ %
Antecedens‏
ו
ו ף 8
008*
,ן)ן?ווֹצװװג 2
maram 4‏
ה
ine‏ ר
?[ם] לר
350] 1'115(\15

נא
נרלעיר
יעלה לל
נתיץ ך
ולפיכך ע
ך ע (ם
לא יגשי
נן וד
תיכ ע
ח שעםאו
ר וע
תאמר אכת
הקומס ג
וסח'רה ה

—
ai‏ ף ז
! , מגון
"א ſemneltti‏
ט סו
ו ת
xem-‏ ה
0

7 ט&מג;חנתס‎ .
no ₪ hle.
3 Tmicics 4
סזוֹזסקס}ל‎ 6}%, | ,

וו

: :?װ,לארכעה
וו ,
.

ſtit quinto 1000 , ibidem nihil re-

ו| ואז

0 - סוגיות. התלמור. כה
תירץ ד' ג' ב * ויש לומר -)6 bunt ibidem etiam refutatam‏
דאם כן קשה לרשום רש" ſe quartam reſponſionem DWül‏
dabit mihi quartam reſponſio- „, %‏
ד'גם כן ומאי אמרת דה'א \

רש"י בא לסתור ת'רץג'אם futatum 61 , quam quarta re-‏
כן לרשונם במקוכם ג'דשםם -סם 185 non datur‏ & , ס הס1
ר ר ש dus, hinc 76070 animadvertas ne-‏
נסתרגם רץגמ אדהא (Efff) Et ſi quæras,‏ \ ₪1 ל
דבא לםהוך'חירץ בי 'אכז כן quid opus habet reſponſione‏ 28
לרשום במקוםם כ' דשכם -₪1 ſupra memorata, cum his‏
נסתר גם כן תירץ ב' לפיכך bus reſponſionibus & relutatione‏
5 י ה. 0] ſatis fuiſſet, nempe quarta‏
ף . )1 tia & ſecunda]) ? Refponderi‏
במקוםבאם כזאלוקא'רש' 277 poteſt, ſ ita eſſet, annotet‏
ובמקוםם ב' ה'א כ'א לסתור quarto loco, nam illic etiam co-‏
;חוךץ א לכך רשום dem modo refutata eſt quarta SP2‏
| גירבא reſponſio; Et quid vis 6 n‏

ſuas facit 40 vocabulum ססת , זמאיהאלֶ24 בורקין‎ ferè modo;, inqui-
runt in fermentum, quia probibitum eſt in Lege, ne videatur illud, vel in-
veniatur, cum autem ſecundo loco deberet exponere vocabula
לאור הנר‎ luce candele, quæ ſequuntur poſt vocabulum בודקין‎
ille potius ordine inverſo prius illa vocabula exponere voluit quam
antecedens בודקין‎ inquirunt, unde oritur illa quæſtio quæ plenius
hoc uſu pertractatur, אס‎ qua iterum oritur diſputatio admodum diffici-
lis quam vide fuo loco, hæc enim in genere hic annotaſſe ſufficiat plura
Deo volente ſi Liber noſter merito & ſine jactatione Clavis Talmudi-
ה6‎ Maxima, dictus feliciter diſtrahatur, cum in Exercitationibus ad Ge-
maram & Specimine Collegi ad 1774 Talmudicos, tum præcipue
CURIS SECUNDIS 44 5001707111 HATVALMUD, quia hac

vice ad finem contendo, & laboribus multis, 0 fatigationibus ab aliis

præter culpam cauſatis vix Collegüs habendis סמ‎ dum extraordina-
riis his laboribus ſufficio; ſed tamen quæ ſcripſi fundamento יסמדעת‎
1-1 ג‎ innixa.

סוגיות התלמור. כה 44

putaſſe Raſchium velle refutare ME דב4 להראוות‎ 4

tertiam reſponſionem, ſi hoc ita ל"פתור רד'רץ ב' כך הה'א‎
101001 illud tertio loco, nam il- לכך עומר רש'יבמקוםם ד'‎
lic etiam 162 refutata eſt tertia re-
ſponſio, quid vis dicere, quod ſi .
velit refutare ſecundam reſpon- ל4ק‎ σ†C6R כך ה'א אבל‎
ſionem nam 4 hoc 14 ידעלפיכך עומד במקום ה' סחם4‎
1180 ſecundo loco, quia 1110 eti- P: r Ke

am ita refutata eſt fecunda re-
ſponſio, ideoque dixi primam וסוג'את זו דומדה לכוגיצת‎

0 ,
reſponſionem, 6 illa refutata eſt ! יב בסופרה‎
ſecundo loco, ſi hoc ita, , ! 02 .- ל‎

intelligatur ſecundo loco . putaſ- הסוניא זו מראיצטריך‎
ſem eum magis velle refutare נכבא. -ותק‎
mam reſponſionem, ideoque an- 4
no atum 61 tertio 1000 , ז‎ oſtendat ſe velle refutare ſecun-
dam reſponſionem, ſic ergo 6 potuiſſem, ideo Raſchi
annotat quarto loco, ut oſtendat ſe velle refutare tertiam re-
ſponſionem, & ſic putaſſem, ſed per quartam reſponſionem
טטוסר‎ , hinc ſe ſiſtit quinto ססס‎ ; nam illic nihil refutatum eſt
quam quarta reſponſio. Et hic cſus ſimilis eſt duodecimo in
1 6. 26.

—

innixa & quâ in obſcuris his rebus claritate fieri poteſt prolata eſſe הטק‎
tem, conſervet modo Deus reliquas vires præcipue RATIONEM
& ſic non deſinam ad ſui nominis gloriam, porrò laborare.
(eeee) Raſchi, tæ det me referre quis ille ſit, ſed סת‎ quis putet
me aliquid erroris committere, dico me compendii cauſa hic conſue-
ta judæorum Abbreviatione uti, ut chartarum lucrum faciam, com-
pendium enim quæro ne opus nimis pretioſum evadat. Ergo Judæi
רש"י.‎ Raſchi ſcribunt, pro רבי שלמרק יצחקי‎ fuit enim Itzchaki
filius, vulgo סט‎ ſupra annotavimus vocatur Rabbi Salomo Jarchi, &

ſub hoc nomine ab Auctoribus Antiquioribus allegari conſuevit; Et-

revera Itæchaki legi poſſir, ſed cur etiam dicitur Jarchi 2 Keſpon.‏ ח
ent‏

| להוכיחדבא לסתור תירץג'

סת סת

ים

ז dus,‏
ו צו
0 ]63] 1
ז 5מ
plu‏ ת
419
ה
וו
סאת
דו 3”1}/#1&#3
,

—
den 1
1 1
0
מירדד ?
6 וחס
ס ratione‏
explie‏ 5}6&6
ae‏ חו ם
יות0
Um Per 0‏ 68`
/ 1617”1#1[164
eſt 7‏ מח

- 1
3 לו
).שץ] ום

06

וונאו
רפווח
וכן מי
הוניחרנו
נן הא אב
הנפיכך ‏
רשאעינס
ס'א ו
נסה

הפונ'א

ſecun⸗‏ סאז
ו1 ס.
tertiam te‏
ſponſionem‏
efutatum eſt‏
ג ]
5

—

דה
37101\]51\/1
%
ך פןיטף .
סו l‏
ſciam, Coln.‏
ש;)ט[ %0'\»] ,
!:!נחוֹשוֹ%:] 0

סם

, 608 ו.
| ש;}%ש וק

45 יסוניות התלמור ‏ כו
נקראת + הסוגיא? זו עמוק .6
XXVI. Ic uſus vocatur 3n שאת. מי שצחה‎
לדב נבון ירע ויחקרנו וזהו (4442) מדאצטריך ט , :
נמצא בתוררה ריבוי ומיעוט eſt valde brolbin.‏ | 2
us, ut qui illum aſſequi poſſit, .
וריבוי ועלל 'ךרוֹך המשל" felix cenſeatur, nempe invenitut‏
הריבוי מרב אנשי ומיעום Lege (hbhhh) vocabulum plu.‏ מו
ממעט נשים וקשה למה לי -16 & rale & iterum ſingulare,‏

rum plurale, ut plarals המיעוט למעמ נשיםם הלאת ו7277)‎
30906 , & vult præceptum intel-

ligi etiam 06 viris, ſed ſingularis מראיצטרך ךחמנא לכתוב‎
))666( excipit mulieres סג‎ illo הריבוי לרבות אנשים שמע‎
Præcepto, , 06 quæritur cur /27- מינהרנשים אינם בכללראם‎
20076 profert 81 8

dent ואסט[‎ quia +ס‎ ex urbe Jarchenai, ſic in Gemara fol. 87. in Babæ

Mexzxia allegatur שמואל ירחינאי‎ 1. 6. Jarchides.
) 177 26610 animadvertas neceffe 67 , Hebr. וע"ם‎ Abbrev.
ועל בכורחך סום‎ contra voluntatem uam , ) סז 61ל‎ invito) patet ex di-
ſcurſu & allatis argumentis, te etiamſi velis, nihil amplius cum ſana
ratione opponere poſſe. En tibi erge B. L. vos inprimis Antiquita-
tum ſtudioſi quo ſtylo Gemarico Majeſtatico utatur A. noſter, & ſic
ſi recte explicetur, quod ſane in notis meis fieri etiam על כורחן‎ ? in-
vito fateri debet Momis, cujus ungues Harpyiæ atrociores, me ג‎ ſeri-
bendo non deterrebunt, ad inſtar Lexici uſuum eſſe poſſe, % ita ho-
degum per campos Gemaricos, ut ergo Titulus hujus Libri, Clavis
Talmudicæ Maximeæ non ſit nimis pompoſus ut imperitus putare poſ-
ſet, nam eſt maxima quia continet L'Empereurii & Ritmeieri Virorum

maximorum Claver, & Præterea novam propriam congeſtam ex

Annotatis meis Juventutis 0 quibus מז‎ forma Lexici plerosque con-
geſſeram ſpecialet uſus & alis quæ porro experientia didici unde com-
modius nomen invenire huie labori non potui.
)2949(| מראצטריך‎ Vocabulum difficile in Hithpahel, צ‎
Kaadice

סוגיות WDNN‏ כו ‏ \ אא
לא כן למה לי הריבוי mulieres 00116 enim quia Lex Oy‏
אנשיםם והלאק מקל וחומר -אזק annotare debet plaralem, ut‏
מנשיםם נפקא י ואם תאמר cepto ineludat Viros, facile qui-‏

vis intelligit fœminas ס111 מ1‎ præ- . .
Cepto non contineri, nam ſi non להקשח להיפןך למה כתב‎
ita eſſet, non 5טק0‎ Legem הריבוי לרטח אנשיכם‎
annotare pluraleęm 6 viri inclu- מדאיצטריך רחמנא לכתוב‎
dantur, nam magis, adhuc argu- המיעוט למעט נשיםם שמע‎

mento ג‎ minori ad majus fœminæ -.. 6 י‎
incluſæ intelliguntur, ססת‎ modo מינה אנשים בכלל הןדאכס‎

ſi viliores (puta fœminæ) )////( לאכןלמהלירה המיעוט על‎
præcepto includuntur, multo הנשיםם והלא מק'ו מאנשים‎

cujus prima litera eſt dentalir, quæ veteribus Gram-‏ צ"[ 3006 ק
cum ergo ordinario ſequatur præfor-‏ זסש"ץ maticis dicebantur‏
0 סט Hithpahel ante primam radicalem‏ צד mans‏
,יתפקר fut. Hithpahel‏ מ סגוף א6 קד cum n ante radicem, vid. parad.‏
ubi nempe propter literam‏ ['שתכר 6106 שמר 3 hic aliter fit, ut ſi‏
eſt primam Radicalem, cui verbo‏ 14 ש סק ת dentalem ſequitur‏

noſtrum מדאצטרך‎ reſpondet, ת סט‎ ſequi debeat poſt primam ra-
dicalem, & deberet eſſe מדאטצריך‎ cum סותג ת‎ Radic. primam,

quia verò prima Radicalis eſt צ‎ ex literis dentalibur, hinc כ‎ ſequi-
tur poſt primam Radicalem nunc deberet poni זט מ 1000 ת‎ eſſet

DR quia verò & & & ſunt literæ ſerviles חט ספר נזע צדק‎
& ו‎ Hithpahel Thau ſervile præformas Hithpahel cum puncto da-

es non poteſt efferri poſt ſcheva hinc כז‎ ejus loco venit. En Tibi

B. L. הסנס‎ Talmudici Tyro, cui ſeribo, uſum etiam Grammaticæ

in difficultatibus Talmudicis rectè intelligendis. Cæterum multis

locis in Talmude deſcribitur regula מדאצטריך‎ , ex quo in סמו1‎ Uſus
XXVI. F. 26. unum tantum exemplum, in gratiam Lectoris plenius

allegabo, זט‎ ſic etiam quomodo exempla regulis applicanda ſint diſcat,

& ſic ſine Magiſtro, melius autem cum 60 in Talmudicis pro fieiat.
(Ehhh) In Lege, oſtendi ת‎ prima mea Clavi Rabbinica, ]10 enim

„

magis .
ſet & ul
quia Le
] 01
femini⸗
וש‎
ף‎ tan
יא‎
י‎
77
permu
none in

1 ת =

וס
Pentat. N‏
pro‏ ף
0
ף
0

0

. מל‎ uce

ת1
ו

-.1

ף
ץ 0
}\1[[(0 4 ]װ[
[ ס[ץןוֹ 0
ף
&תסקס 18
0ס 55

י
שם וה
שם נו
להקשת לר
הי' ר
נראעטרך
המ'עוט למו
מנה אס
לאכןלמהלי
השים הל

—
ה
ומז ת זן
יתשמך וו
סיחפקר (*:ונןו;ץנ!
ו
cui verbo‏ תי
te.‏ מוח

4 ו?ת&'מװ'זץ 6

|| 9 טאון,

חט מפר נון;
ש[.ז 2 ו
.

--
. &ם]סס\װ}מוֹטנן
-.

.

םש]&;ת[}&&ת&ס

י
- 0

-

magis ועוץ‎ ; ſic 10111066 quæri poſ-
[diminutione, exceptione [ pro

quod tamen doceretur per ſingu-

minæ, unde concludo Viros eſſe

3
/

ris in ipſo etiam Chriſtianismo.

פ \ מוגית התלמור:-כו.
נפקאפויש לומר דעל כרחך
צריך לתפוס המיעוט עלל
= הנשים רלשון פשיטה משמע:
נשים יותר ואם כןהוהאמינא: 66סגם פטקס fœminis, eadem non‏
> נשים בכלל הן * וגם למדתי nota univerſalitatis‏ [סץ ] plurali‏

ſet, & uſus hic vocatur מראצטריך‎
גוטף‎ Lex opus תססטגת.‎ ,77

larem, 06 mulieribus זט‎ dictũ eſt.
Et ſi interroges cur annotavit plu-
ralem, ut includat Viros, quia
permutatio opus habet annota-
tione ſingularis ut excipiantur f-

לןמיעוט בהדיא לנשים והוא.
הריןגם אנשים אינם בכללל

ריבוי לאנשים בהדיא אבלז

con- לה'פוך‎

—

S. L. I. appellare licebit Judæis D legem eſſe non tantum‏ 6מס

Pentat. Moſis, ſed totam etiam S. 5 . hic verò indicant Pentateuchum,

quod pro diverſa materia facile diſtin guet rationalie Lector.

(iiii) Pluralir)) [ס‎ generale rei, nomen collectivum, vel

quomodocunque hanc PHRASIN, ſeu uſum ſpecialem exponas.

.)6646 ( Singularie מיעום‎ vel ſpeciale, exceptio כ‎ univerſa-
litate. 2

) 777 ( Viliorer, œminas hic viliores vocat, alludens ad ſenten-

tiam Judaismi, 4טף‎ genus muliebre vilius habent מנל‎ ;; 6

inyenitur formula præcum, 4טף‎ Viri 6 gratias agunt, quod 605

non fœminas ſed viros naſci voluerit, atque ex eadem cauſa mulieres

4 multis præceptis excipiunt, זט‎ aſcenſione Hieroſ. מ1‎ tribus feſtis 6
qua Deut. XVI. ס.1‎ 23. &c. aliisque, quia מו‎ Lege ordinario ſer-

mo 40 Viros, qua de סץ‎ plura תסה‎ addimus, alibi enim Theologica

hic Philologica brevi calamo tradimus: Id ergo hic ſupponit conci-
ſo ſtylo ſcribens Auctor, unde patet ſententias Judæorum intelligi
debere 44 elariorem intellectum difficillimi, & plene imperſcruta-
bilis operis Gemarici. Et ſic qui Chriſtianorum ſcripta vult intelli-
gere eorum fundamenta ſcire prius debet, en quod in Judæis mira-

Mmm

- \ ק" אנשים מנשים קא משמע.

: < מחמת סכרא כתב רחמנצאת.

* סוגיות התלמור - כו.

contentos in plurali, atque 11 0
ita non eſſet, cur opus habet exci-
pere fœminas, cum patcat ex ar-
gumento à minori ad majus 4
Viris continentur in ſingulari
multo magis fœminæ, reſpondeo
non poteſt eſſe quin ſingularem
(vel diminutionem) intelligat
de fœminis, nam phraſis illa ma-
gis auditur de fœminis, & ſi hoc
ita, putaſſem fœminas intelligi, 6
ex Arg. à minori ad majus di-
diciſſem in quæſtione de Viris
debere eſſe ſingularem ) vel ex-
ceptionem à fœminis), hinc
fingularem elare applicat foemi-
nis, & recte Viri ג‎ rebus fœminas
concernentibus exc'piuntur, ip-

ſa ratione duce, סחום‎ permutatio

clare adſceribit pluralem Viris, ſed
ti argumentationem inverterem
dicendo, dici poſſet מסם‎ opus eſt
eum annotare ſingularem ad fœ-
minas, nam quia opus habet plu-
rali ubi agitur 06 Viris, 80010
minas non eſſe contentas in præ-
cepto quod ſpectat Viros, ſi enim
גזו‎ non eſſeét, non opus haberet
plurali, quia eſt argumentum ב‎

minori ad majus ubi argumenta-

mur ad fœminas, quid velles op
ponere, putaſſem nos Argumen
tum א‎ minore invertere poſſe,

להיפוך קשה למה לי מיעוט
נשים הא מדאיצטרך ריבוי
לאנשיםם שמע מינרה נשיכם
אינס בבללדאסלא כן למה

ליההריבוי והלאקו מנשים
נפקא מאיאמרת דה'א ניליף

ק'ו להיפך נשים] מאנשיבם
דאינםבכללזה אינו והלשון
משמע רנשים בכלל אלגת

צריך לומר בוודאי המיעוט

אין צריך כדקאמררת אך
כתיב לריוקא ה= אנשיכם
בכלל הן ואם תאמר אם כן
למהלי זה אינוקשרה אלנס
להיפוך צ'ל ורו' * או חזר

מדבריו ללומר זרה להיפוך .

קשה וכן עיקר בדלקמן למה

הריבוי לאנשים הא מדיוק+ת

דמיעוט נפקנת ר'ל דבנת

הריבויילרייק ה= כהניכס

אינםבכללי ואם תאמר מנא

לןדבאלמעם קטנים דלמא

אררבה בא לרבוות כהניכם
והכיהוא מדאיצטריך מיעוט
נשים למרה לי ה4א מדיוקאת
דריכוינקטא כרלעול אלזת

| ע7 כרחך לדייק מיניה הא

קטנים

0
00 1
non eſt
§. .
ת‎
1
ſingular
ſedicup
95
nerali
hoc ti.
hocnor
ע ח0‎
1
70 g
10
\ זס‎
ם‎ e
1 ubi
ex
Plaralis;
סת‎
ף‎

—
0
%
%ס‎ pen
7
. .
צװ)סתנ‎ expl
ments ף‎

העך?
נשס הא
שס'
ננו
להחו'נו
למא
ו
רא'וםנכל
משמע רנל
צרן למו
!יןרך
כת'ג לדו
ננללחן א

[ לה

להיפאַ';־ 0
מרנויודו
ר”'»"” .ו
ל וע
הומו לא

משס ג

אם נכרלי
7 גאלמן
י

hoc modo, foeminas ג‎ Viris, qui

non in genere intelliguntur, hoc

non eſt verum, & etiam leaſus
S. 5. oſtendit ſœminas מו‎ gene-
111 inciuſas eſſe, & ſic certo dice-
16 poſſum, מסם‎ opus 06 eum uti

ſingulari, ut טז‎ dicere voluiſti,

ſed icriptum eſt, in ſenſu ſablimi-

ore §.S. (mmmm) ſed viri in Ze-

nerali incluſi ſunt & ſi quæras ſi
hoc ita non opus habet dicere,
hoc non quærendum eſſe ſedor-
dine inverſo ודוק מטסמ00ו0‎ )
difficile 06 ( Vel potes invertere

ſermonem tuum, & ordine in-
verſo quæſtionem inſtituere, &
ſic eriam fundata eſt ?6 res (nnun)
6ם‎ porrò videri poteſt in pro-

greſlu, quid ergo opus habet plu- *
הואי אמנם אםהואלהיפוך . קו 07 80 השא מא‎

rali ubi 06 Viris, cum doceatur
ex ריכן‎ de ſingulari, quando
Pluralis includit ה‎ 6 qui

quæras, unde conſtat eum dimi-
nuere

49
קטנים מרובים שהם בכלל'
ויש לומרדאם כן היאך הוא
חזר לניפ4ת רהאת המיעוט.
לא בא למעט נשיסכי ממילא

נפקויק מראיצטרך אנשיכם

אך ב לרבורת כחנים מאיי

אמרת רחזר לגופא הוא דאי
לא כתב מיעוטהנשים כ"את
ריבוי כהנים ה'א נשים בכלל
א"כ למה לי בזה הא ריבוי
מאנשים מק"ו נפקא ואם כן
מיעומ נשים ממילא נפקצת

מריבויאנשי" ומיעוט הכתוב

בקר4 קאי לרבורת בהנים
4תם כן אינו. חוזר לגופ4ת

דהמיעום לרייק אנשים ב

בכלל קאתי והריבוי לדייק. : . י
non in 0220720 incluſi ſunt. Et ſi‏

הא בהנים אינם בכלל קאתי
| לא

(mmmm) ſenſu ſublimiore & .5. Hebr. d0 valet דקדוק‎
42000070 40 11 dicat non opus eſt plura dicere, tantum verba S. J. ac-

curate penſita & invenies ſenſum

.

(unan) Fundata 6 סאת‎ rey, Hebr עיקר‎ quod vocabulum
idem 6118 videtur cum vocabulo שורש‎ Radix, ſed non eſt, notat

enim ]7 שרר‎ rei etymologiam, hoc vero uſurpatur quando res duobus
modis explicari poteſt, tum enim quæ explicatio, vel ſi de funda-
mentis quæſtio ſit, quod hrmius eſt vocari ſolet .עיקר‎

Mmm z

(vooo)

התלמור בו 27

nuere velle, ut parvi excipiantur,
magis argumentari poſtumus,
pluralem nos ducere ad ſacerdo-
tes, & ſic eſſe poteſt, quia utor
ſingulari (ſive diminutione מו‎
fominis) unde ea re opus habet
cum diſcatur ex fundamento plu-
ralis, ut diximus ſupra, & 7

nequit (oooo) quin excipian-
tur quidam, ſed plures infantes
includentur in generali ? Re-

ſpondeo, ſi hoc ita, quomodo

ad ſe ipſum reverti poteſt, nam
quia ſingularis non excipit fœmi-
nas, per ſe ſequitur, quia utitur
plurali 46 viris, poteſt eſſe eum

non uti plurali de viris, hinc plu-

ralis poteſt adhiberi de ſacerdoti-

bus, quidvis revertitur ad ]61

ſum, nam niſi ſingularis de foemi

nis uſurparetur, ſed de ſacerdoti-
bus, putaſſem foœminas in gene-
rali incluſas eſſe, ſi hoc ita eo non
opus habet, quia pluralis viro-
rum intelligitur per Argumen-
tum ג‎ minori ad majus, 6 11 6
ita, ſingularis fminarum diſci-
tur.

סוגיות
ילא קשרה מירי מאי אמררז
הוי אמינא שגם אנשים אינס

בכלל מאיאמרת ה'א מדיוק'

זו מיעוט נפקא נקטא ר"לד
המיעום נשים צעינו. הוזר

לגופא ולפ'כך לא הוי נקטא

פפנשים מריוקנת |דנשים
לפיכך צריך ריבוי אנשים

| \ אגופא גםכן וממעט כָהנים
+תבלה אי :תמרםם להיפוך
| דמדאיצסרך שהמיעום באת

לרייק הא כהנים בכללה זו
אינו הא מראיצטרך -ריכוי
אנשים נפקז שם גשים ‏ מ
ממיעומו מאי אמרת אנשים
אינו חוזר לגופא דלמק לי

= אנשים לבתוב נשים ‏ ממעט
דאם כן מה לי אם כתוב

גשים או אנשים הא אנשים
גם כן ממועט מאי אמרת

| דהורה ילמוד אנשים שהם

בכללמק'ו מכהנים זה אינו
| דאיכא

duo vocabula 46 ſi 0106-‏ אלא Et ſic fieri nequit, Hebr.‏ ר0000)
ש ל0 aliter‏ מם יא 2 / notat‏ אי quorum prius‏ , אי לא retur‏
-1 אס סגסווקא6 מדאצטריך dicitur‏ וטף quit. Sequitur jam uſus‏
Liber noſter‏ 41125 גנטף mude multis enim exemplis uſuum omiſſis,‏

duobus voluminibus abſolvi non poſſet, 46 hoc aliquid dicere pro-

1הד

וו
ſingulars‏
mentum‏
ההה
nempe‏
Ad Viros‏
ter diciru‏
ה
0
ſtat que‏
י
Prehencdi‏
08
דוק ₪
ו

| תחתאה‎

י
אַ%\\\%\'\\ס}
ו
ג מוגת
cie‏ %

—
ele‏ הל
חו"
% \וֹ 7”0,?'11
מו אוף
--

non‏ *שץט

לה
ה' אא
ננללמא'
מש
המ'עוט
לופאולל
אשס (
מ
אגופא גס
אנראי

דמדא'וסי

ל'ק דוו
אינו הא \
ם
ממיעוטו מ
אנו חור,
אם כ
סל ;
לא א
0 ק מם
החוח יל:
בכללמק*ן
י0
04 סו

Lber volter
1 hlo⸗

—f f ꝝ ᷑ ̃̃ᷓ᷑ ה‎

סת -

tur per ſe, אס‎ plurali Virorum, &
ſingularis Biblicus, ſpectat argu.

mentum (pluralem) Sacerdo-
tum; ſi hoc ita, non revertitur ad
ſe ipſum, ſi autem inverteretur;
נתסץג[טקמ11 מיעום‎ rem
,40 Viros derivare, quæ generali-
ter dicitur, & pluralis indicaret

rem quidem extendi: ſed facer-

dotes excipi in generali, nulla re-
ſtat quæſtio, quid enim diceres,
putaſſem etiam Viros non com-
prehendi'in generali quid poſſes
dicere, cum diminutio diſcatur
cx סחום & ידיוק‎ non docuit de
Viris, excepto דיוק‎ fſoœmina-

rum, hinc opus haberet plurali, à

Viris 0 ſe ipſum, etiam ſic & in-

₪ 46 | = סוגיות
דאיכא למיפרך כי רקם
הכהנים חשובים יותר אס
כן צריך אנשים לגופא גםכן

ערבאן הכלל מזאת השיטה |

שישריבוי ומיעום ואי לאו
המיעוט רזוי משמע לשון
הכתובלרבות ויש עוד ר"א
שקול ו7רבר הריבוי. מצר א'
חרבר הריבוי יותר טובומצר
|ב/יהדבר האחרת טוב ממנו
ורוק ואם הוא.להיפוך שאי
לאוהריבויהוימשמעמלשון

יהכתובלמעטאםכן הקושיא:

-הפל -

הנ ההק- מהמחקדיוהחדי. -
ף

telligit Sacerdotes, ſed ſi dicam inverſo ordine, quia opus habeo
plurali זט‎ urgeat, ſed Sacerdotes ex cluduntur, hoc verũ non eſt,
nam quia utitur plurali, de viris, fminæ dilcuntur אס‎ ſingulari,
& quid dicas, Viri תסם‎ revertuntur- (ſc. per (קל וחומר‎ nam
- , 011

miſimus; Ergo evolvatur folio כ"בי‎ 1461 22. juvencam ru-
fam 66 בשחימרה בשיררה‎ mactatone rectam ſed ſi jugulo fra-
0 necetur, בעריפה‎ eam כשירה 616 מסה‎ Nunc ſequitur in Ge-
mara 1 occiſus inventus fuiſſet inter duas Civitates, & neſciverint
quis illum occiderit, exiverunt ſeniores civitatis & menſurarunt quæ-
nam CQivitas mortuo ſit proxima, qui ergo debuerunt efferre vitulam

quæ fuit decollata loco occiſoris, qua 06 6 legatur Deut. XXI. 1--9.

(utor autem ſtudio verſione jun. & Trem.) Jam dicunt ſapientes
סתו‎ vitulam rectam fuiſſe ſi decollata fuerit, ſed 1ס ם‎ fuiſſet הה1ס וו4‎

caput non rectam fuiſſe, (NB. opponimus abſciſſionem capitis decol.

m m 3 lationi

:סוגיות התלמור. כו. 7

cur Viros nominet, loquatur de הכללהיפוך ובת?"צ לאחרת‎

fœminis, nam ſi ססם‎ ita quid שהוא שוה לדבר מועט מצף.‎
mea intereſt ſive dicatur ds Viris אחריותר טובהומצר אחרת‎
vel fœminis, quia etiam in ſingu-
. l Continentar Viri, quid velis : יותראינה מובה‎
110010 , eum debuiſſe docere de
Viris in genere, quod continean- —
tur in genere in Argumento 4 mi- .
nori ad majus, de Sacerdotibus, hoc non 61 verum, quia
poteſt illa opinio refutari, quia Sacerdotes ſunt perſonæ ex-
cellentiffimæ, hinc argumentarur 4 Viris ad ſe ipſum Huc-
usque fundamentum hujus diſeutationis „nam eſt pluralis
& ſingularis, & niſi fuiſſet ſingularis, ex S. S. potuiſſet colligi

pluralis. Et adhuc alio modo pluralis eſt in fimili pretio, ab
una parte præſtat pluralis, 6 ab altera parte aliud præſtat
ורוק‎ 6 4 inverſa 6006 ratio, quod niſi eſſet pluralis, אס‎

5. S. colligi poſſet, ſi ſic, qæſtiones omnes inverſæ ſunt, & מו‎
reſponſione rem debeo recenſere quæ ſimilis eſt parum, ab una
parte præſtat, & ab altela parte plus non valet.

9.27

lationi סט‎ jun. & Trem. ſequi poſlimus) ex quo ſequitur vitulam

5 2 7
- 02000870 , & vaccam rufam (Junicem rufam vertit jun. & Trem. ad
Num. XIX. 2.) contraria fuiſie, ita uc quod in vacca rufa licitum,

non maneat licitum in juvenca decollata, & vice verſa. Hinc quærunt

Talmudiſtæ juvenca etiam deberet eſſe licita ſi cervix, ei infringatur,
(vel סט‎ jun. & Trem. ſi decolletur) per Arg. 4 minori 44 majus, hoc
modo, juvenca decollata מסם‎ eſt recta ת‎ Privetur, ergo recte
ſe habet ſi cervix גס‎ infringatur, (vel decolletur) multò magis ergo
vacca rufa rectè 16 habet ſi decoletur, adhuc ergo magis recte ſe ha-

bere videri poſſet, ſi collum ei infringatur (vel decolletur) 2 516 er.
ס‎ quærit Gemara ? Quæ ססם‎ reſponſum accipit, verſum dicere

(Num. XIX. 3.) ושחם‎ ₪ abſeinder collun, & erit חוקה‎ Datutum
id eſt res immutabilis (quæ ſic 66 non aliter, eſſe 060066 ( ut ebu
. . ` ablem-

mux

(miror il
ם‎ 4
deri), tr
lem פ‎
15 dicit
cet 1
tamen 4
0
4000 ל‎
ל‎
ג!ש[/?)/נ־ת‎ 1

—
ת
, 00 ג
n‏ 7
: 1
007

הומם "" .

] וס 1
.?שץ־;אַ!%וֹ'?ל[ א
דום
o‏ ג י"
)4% װןשװ???[
: ־[[וֹש טתסש
. מךא,ג.טו\יוּך
0 י
0
.9-

(ש](}ן.ן 7

הגללה'לי
שחואשה
אח"יותרל
תה

kum, ף‎
ח0 ול‎ -
fum Huc-
eſt pluralis
4וו‎ colligi
lipretio, ab
1 פז‎
ה‎ ,)
א ץ‎
rum, abunn

2

/

נו וו

.--
*\11'6?11»3 4
ת

שלזטף,ת

ה
ת
6&6] 6?%0 .0

| 58אתת
| 07
.ר₪

ו

ו הול
bler⸗‏

XxXVII.

Juuvencam decollundam non aliter re ctam eſſe

P ron adfuiſſet, Putaſſem ut ſupra dictum (quod etiam

7 סוגיות התלמור ‏ כז
, ש הק 7 66
בוֹל היכ' דתימצ' בתוספו 6זסנסות1 bicunque‏
- שמקשה תימ ואומר in \ 2///000/0 quod‏
עליו וייל יש לתמו" כיון 2%5 א סי פ
'שאמראַהימ' משמע שת=" ?130]61%20};(011 )%”%]%3111]6%11
הואלו והיאך אומר ו"ל7 ' -גזפטגת6ק46 deri), tunc mirari‏
.ויש לתף' דברי התוספורת -א lem reſponſionem, quia‏
בך הוא תימהואית מאי קות ". einoi‏ סא וע י
מתמההף מנחוץ habeat‏ })50:ף)'רי'"7־5 :3;03;%21;;:
על התמיה ואמרו תוספור1 תסם reſponſionem) nam quia ita‏
miror? 21b Pnabe Pn‏ תימרו debuiſſet addere‏
והתימה Reſponder! autem potelt, ſenſus : E b-‏
Teſepheth hic eſt, 605 quærere P' V‏

(miror) לו‎

. .4 .

abſcindatur, & non 406070 , poſtea quærit Gemara debuiſſet vitu-
la decollata, collo abſciflo recta eſſe, Per Arg. à minori ad majus
ex Junice rufa (vaccarufa) nam vacca rufa non eſt recta decolatio-
ne, (vel cervicis infrictione ( ספס‎ recta 11ס‎ ſi ei plane abſcindatur col-

lum, jam vitula eſt recta decollatione, (Sec. Jun. & Trem. potius cu-

jus cervix infringatur) adhuc magis ergo recta eſſe deberet 0 capi-
2 privaretur; Hinc Gemara ſecunda vice quærit & reſpondet, ver-
fus (Deut. XXI. 6.( 0006 הערופרה‎ ; ubt Primum ſuperfluum
eſt, nam poſſet dici ערופדה‎ ubi ergo reliquum oſtendit illam
quam decollatione (ihfri-
ctione colli) & non abſciſſione colli. Ad hunc diſcurſum per
וציאטף מראצטריך‎ poteſt, verſum non debere annotare vocis
3) quæ debet ad id inſervire ut oftendatur jiuvencam decollan-
dam non rectè ſe habere ſi eĩ collum abſcindatur, ſine ה‎ . etiam poſ-
ſum illam ſententiam concludere ; Nam quia Lex annotat apud
vaccam rufam, ושחט‎ 5 etiam חוקרה‎ ſtatutum 46 , dicere debes ה‎

recta

>

סוגיות התלמור כו . 44
רא תוספות מקשהתימ' (miror), & ſi quæras quid quæ-‏
וא'ת למה אנימקשה. תימה rit, poſſem enim extra ad‏
.אַ , הג, (admirationem) reſpondere,‏
הימיזו הא יש תים עדיפא quod illa reſponſio nihil ſit, qua‏
ומתרץ ואמר על התימרה reſpon-‏ ולל dicunt‏ 0070ק70/0 סע .
שמבחוץוי ל אבל זו התימה: ו6ו dici poſſet‏ השאס quæ‏ מוסמסת .
futatam 600 per reſponſionem . . .‏
י ”לה הר כרך אחרת quam Toſephoth afferunt, & ad-‏
הימה מבחוץ ואת למרק. mirationem 20 quæſtionem ma-‏
לא nohn‏ י die‏ בלס --
modo ita 0101 poteſt, 4‏ ס21
ש'מבכבים לז'א ב quia‏ , תימדה Auctor quærit per‏
זו ויש לומר אבל התימרה ,תימ צו putat Toſephoth quærere‏
שמבחוץ במקומרה עומדת + תימ זסק quare quæro‏ 01045 11 &
י (mi-‏ , תימדה. ס1םם 2006 cum‏
כת ſupra) 20 quod reſpon-‏ זט ratio‏
dent Zeſephoth, & dicunt ad‏
proferri poſſet -‏ ( קקקק ) admirationem quæ extra‏ תימרק
quod Toſephoth‏ תימדה סום (reſponderi poteſt) ut Yoſephoth ſed‏
quærant non habet reſponſionem.‏

Ad huc

recta ſit decollatione rectius infrictione colli) per Arg. 4 minori ad ma-
jus, ex juvenca decollanda (vel זט‎ Cocc. in L. vertit decervicanda) quia
illa non eſt recta abſeiſione colli, 05 diſcere, ergo probatum eſt

uod antea ſciveris juvencam decollandam non +666 0 habere collo

abſciſſo: Jam ergo 1 אס‎ non opus habuiſſet illud מו ה‎ —

annotare, qualis quæſtio quâ de alicujus rei annotatione ſine ne-

ceſſitate agitur vocatur םו‎ Talmude לוסק מדאצטריך‎ etiam or-

dine inverſo quæri, non deberet Lex annotare ה‎ ad vocem

pluræ.‏ סצ 06 deberet abeſſe, nec opus eſt hac‏ חוקרה % עגלרה
Hoc ergo exemplum probat Uſum exemplorum, quæ alle gabuntur‏

| שאגגת סוגיורת התלמוד ad‏ סנס. & CURIS SECUNDIS‏ מו -

me facillitare illum Librum.
CPrr)

Adhu
ת‎
cur 1ת‎
(admira
morata
מח \"ל‎
ו1‎ proye
00 \
]ת'מה‎
הו‎
net 00
ת'מת ג‎

WVII.

10
tim adda‏
וח1
סם
tamen ſi⸗‏
00ס וו
0 ף
תה
וו?
ת

—
mnle
חי/‎

Kron
ומתרץ וא‎

| שנתל

ה תי
ת'מה מו
ל 1
ננס |
וש למו
נח ב

0 ..
&0470];]';!70!/1

Adhuc
—
ה‎
מװף(;/וֹ#;ש;ש;;‎
מסי‎ e
; ;00
סוו‎ ſine -

ה 000 ]

. ף‎ vocen

. ge re ,שון‎
Aegehumun

| 0
ש

.-
כ

4

Adhuc תימה , סהסמז סו31‎ ;
tra quæri poteſt, & ſi tu quæras,
cur non quæram 0 illam תימה‎

(ad mirationem) quæ intra me-

morata eſt, לז"צת‎ (ideo) ſi 6
- תימרה 68 ססם תימה‎ inter-
ל2‎ propoſita ſuam reſponſionem
habet, ut referunt Toſephoth, ſed
תימרק‎ Cadmiratio) quæ 0 ex-
terne dicta proponenda eſſet, ma-
net conſtanter in ſuo loco, 01

am תימה‎ admiratio quæri poteſt.

ccepi, מסם‎ plus mi-
קבז‎ nos debere ſi

XXVIII.

Zoſephoth quærant -ג0 & תימרה‎

tim addant ויש לומר‎ , quam ſi id

ſeribatur מז ה עסק‎ fine, quia tum
notat perpetuam admirationem,

tamen ſi Toſephoth poſtea reſpon-

ſum dederit, admirationi relin-
quitur 10605 , quia prima quæſtio

p'n putabat id infolutum ſem-

per mauſurum, ſed id non quæ-

ri poreſt quando ſcriptũ eſt תימא‎
cum

סוגיות התלמור ‏ כה

. מרבותי ‏ שאין

אכל לא כשכתיב התימאת
באלף או כשכתיב ותימא
ב" ג'כ אין לתמו'. על ו"ל.
שבצדו כי כשכתי' ותימצת

פירושו .שיש קושיא מבחו

וגם התימה ואם כן התימה
במקומה עומדת והתירץ
הוא על" קושנת והא
שמב"חוץ וכשהוא אומ' תימ'
באלי הוא בלשון ואם תאמ'
כי התימא בא' פירושו לשון
אמירה * אכל תימרה בהי
לשון תמיה ויהי כאשר בא
לירי תוספו' במסכ' ר'ה בפ'
אם אינן מכירין בריה אותו
הווג ואשתומם מרוע מביא
התוספות שםם תימא בא'
ולא משני כלו' אמרתי
| אגלה

)0077( Extra Hebraice Prnap videt ergo Lector bene-

volus opponi hic בחוץ & בפניכם‎ rem auribus noſtris peregrinam.

unde explicatione eam opus habere cenſuimus. Itaque ſic habe.
דו‎ 606 res quæ indigitantur ſed non afferuntur, פני‎ verè quæ

afferuntur.

4 AAAAISvD⸗SniInpmpn

(7779

465

שייך אלא כשתימה בה'א |

התלמור . בח. 2

cum א'‎ vel ות'מי‎ cum 1 ) 2444(
Et tum idem ſenſus eſt 46 11 01-
xerit ואכם תאמר‎ (non eſſe æter-
nam admirationem), ſed ססנו‎
ſtionem de quà diſputatur, nam
vocabulum א טס תימא‎ tantum
valet 207 אמירו‎ (generaliter 01-
cere) cui æquipollet תימא‎ (per (א‎

ſed תימה‎ (cum (ה‎ eſt nota ad-

mirationis. [Hic 6 ordo הימ‎
& .[תימה‎ Et quando accepi

quid ZToſephoth proferant, in Tra-

ctatu ר"ה‎ de novo anno Ca-
אין מכירין סוק‎ cum voee אותו‎
עבטביצנרם הזוג‎ cur Taſephoth illic
admirationis notam ת'מא)‎ ( pro-
ferant per [ומדם , א‎ 19 reſponden-
tibus ; Unde cogitavi, ita דאס‎
ponendum eſſe, afferri hoc, quod
ſi eum non cognoſcant, adducant
alium teſtem, qua de cauſa quærit
Gemara, quid ſibi velit vocabu-
lum אחר‎ (alter) nam 1100 vo-
cabulum ס‎ dubiæ ſignificationis,
an ille alter cum primo intelli-

gendus fſit, ut ſint duo teſtes, vel

alius ſolus, ſine primo, ſic quæ-
rere puto Gemaram, eadem re-

ſpon-

- סוגנות

אגלה אזניך דא" תמן אכם

אינן מכירין אותו משלחין
א' עמו להעידו ומקשרק
בגמרא מאי אחר חד והר
מיי מהימן והתניא מעשרק
שבא הוא ועריו עמו מאי
אחר זוג אחר ה'נ מסתברא
דאיאס'ד אחר חד אם אינן
מכירין אותו מאי אותו
אלימא חד הא משפט כתיב
בִיה אלא אותו זוג ה"נ זוג
אח' וא" לא מהימן והתניא
מעשה ברי נהוראי שהלך

אח' העד להעיר עליו ך,

נהוראי סהדי אחרינא הוה
בהדיה והא דלא קא חשיב

לי"משום כבורו דר' נהוראי

ע'כ הגמרא ותוספות בר'ה

אותו זוג תימא מאי קאמר
= אני יכול לומר אחד מאותו -
זוג עכ'ל הנה יש לרקדק

בזה הגמר/תקשה הברייתות
; אהררי

)4797( תימנת‎ cum notat æternam admirationem, ,
cum & notat claritatem, ſed ססם ותימאת‎ cum & ססם‎ cum דה‎

vel ſi æquipolleat 6נ4 את‎ etiam non eſt admiratio.

Urrrr)

ſponden
ת‎ \
unum te
num, qu
66 en⸗
ſte 00
נגשון‎
teſtes ell
eſt fide
Cemafe
ſe ac חר‎
ום מונות‎
2401 ſer
tatpartel

₪ סשסת -

₪ס אותו
Non ]0‏
; ומנומט
pe‏ 006

—
(rrrr
hic imeli
Aq‏ . ו

חס" -

שֶ השה
Prebituros‏

ה\ם]\\\שסת ..

סת 3
י

אגל

4 , חו
in /‏ ס]
ו

אלה א
אנן מני
א' ש
נמר נ
מימחם
שנא הו)

- אחוץ:

דא' סר
מג'רן :
למא ח
לה אלא
א' ו
מוח ב
אז העך
נא ק
כהדה וד
למס
חמ
אותו זון |
א' 'כול ,
זג ל
להתנמין

—

1001 2

ec )12 |
0

- - סטס‎ poteſt, addi משפט‎ (h. e.

ſpondente אחר‎ idem eſſe 40 חד‎
unus, Irrrr] cui 1118 6
unum teſtem non eſſe fide dig-

eſſe, ergo eum, veniſſe cum te-
ſte ſuo, unde patet ex numero
pPlurali teſtis, ad minimum duos
teſtes eſſe debere, quia unus non
eſt fide dignus, quare reſpondet
Gemara R (alium) tantum eſ-
6 46 זוג אחר‎ (aliud par) & 1-

num non 610 800 dignum. Atq;

2dum ſenſum אחר,נסת‎ alius) -סם‎
tat par teſtium, nam 1 אחר‎ unum
notet, cur 0168 אם אינן מכירין‎
אותו‎ quid אותו ססם‎ ſibi vult ?
Non pofſſum enim 01066 אותו‎
unum eſſe; Ubi verò iterum

Judi-

4 סוניות התלמור כה

אהררי בלו ע'כ אמרתי
לישב הגמ' זו בל'ז לא יכול

ל.הק שר הבריי אהרר quia audivimus id factum‏ מוטת .-

דהייתי אומ'ראצל ר'נהוראי
היו שני עריםם על קירוש
החודש לאחד מהם היו
הב'ר מכירי' ולשני לא היו
מכיריןאבלהעד הכ' שהעיד
על קרוש החורש היה מכיר

לאותו ערשהעיר עמו ולכך

ל₪ היו צריכין אלצאפ לרי

נהוראי ורקשיא לך מאי.

קמ'לן במעשה דר נהוראי
כון שהו ב' "ל ראתי
, לאשמעי'

rrrr) Unus Hebr. חד‎ quod tantum valet ac אחר‎ 46 6 ,

(mr) |

hic intelligitur 21145 מעסץ‎ idem vocabulum interpretantur per acu-
tum; Atque quoniam hic alluditur ad ritum judæorum, neceſſum
eſt evolvi Tractatum quo hic reſpicitur Talmudicum ipſum is eſt
ראש השנרה‎ ubi fol. 22. in Misna dicitur, teſtes Teſtimonium
præbituros coram Synedrio Magno apparuiſſe novam lunam, (nam
notum ſupponimus Fynecrium magnum emiſiſſe teſtes, ad viden-

dam novam lunam, quorum teſtimonio illa ג‎ Synedrio dicto con-
ſecrabatur,) 4 4 (Synedrii Aſſeſſoribus) non cognoſceban-

tur an experti & fide digni ſint, cum uno ignoto teſte, alium emiſ-
ſum, ut & ille ſe novam lunam vidiſſe teſtaretur, unde ergo tum
porro מ1‎ Gemara diſputant, an ille notus ſolu id Teſtimonium at-
tulerit ſine ĩignoto, vel utrique teſtati ſint, quo alluditur in præſen-
₪ 641 noſtri סוגיות התלמוד‎ quod cum Talmude perpetuo con-
feren-‏ 2 תתא שיו ו

סניות התלמור. כח. 468

judicialiter 861 005666 ( 08
verò fieri nequit uno, ſed tribus,
unde ſequitur aliter dici non poſ-
ſe, quam notare illud par,
& ſic (*ss) eum per אחר‎ (lium)
intelligere aliud par: Quare Ge-
mara quærit an unus non eſt 6
dignus, cum tamen didicerimus,
contigiſſe aliquando Rabbi Nehu-
rai, Wwiſſe ad teſtes זט‎ teſtarentur
de ſe ipo, unde ſequitur, etiam

unum teſtem eſſe fide dignum,

reſpondente Gemara, eum R. Ne-
burai alium ſibi teſtem adjun-
Gum habuiſſe, & ס1‎ fuiſie 5
teſtes (non unum) atque quod
hunc alterum teſtem non recen-
feat Gemara id ideo fit, quia il-
16 Rabbi Nehurai Doctiſſimus, &
hinc valdè æſtimatus, dum ₪1
adjunctus teſtis ex vulgo fuerit,

unde ם1 פס‎ honorem omittitur

- 116 אס‎ vulgo, סע‎ tamen manen-

16 duos teſtes requiri, 67 unum

ſolum non eſſe fide dignum, in
negotio teftimonü perhibendi,
hu-

לאשמעיי דלא תימא שהער
השני אינונאמן להעיר עליו

ביון שגם הוא מעיר y‏

קידוש החירש קמ'לן רנאמן
וא"ת ומאי קו מקשרק

עכשיו אמת ניתן הא גכם

במתני" נוכל לומר שפי" כך
אם אינן מכירין אותו רלל
לא' אינן מכיריי ולא' מכירין
ואותו הער שמכירין אותו

מעיר על הב ולכך צריכין
לשלה רק אי עמו ו"ל רכך .

מקשה הגמרא מאי אחר
רתני במתני א"ל דמתני' אתי

לאשמעי כאשירברנודאותו

ער נאמן עלהשניא'כ קשה
מאי קמ'לן בברייתצת רר'

נְהוראי אלא צריך. לומר.
דברייתא אתי לאשמיענן.
< דלאתמטעיבמתניתין ותאמר

במו

ferendum eſſe, ſæpe monuimus, iterumque monemus, nam ſine 6

Talmud, ut hoc ſine Talmud, ut regula מ נ6‎ ſine exemplo ob-

curum eſt.

bum etiam ſic.

(111*) סם , ₪ ו‎ נ"ה‎ id 66 הכי נמי‎ de verbo 40 ver-
(ermi;

ה
י
eum 11‏
' (זון
batio pe‏
י 6
מגן 6
que qan‏
que 6‏
לש ג1
ו
ו

] ומנורה

א מסה -

] 16000
ה.
כ
ו
אוף
0 6
quaris 6‏
ו
) מנתט
סת וה?
de‏ !
ו'ז
6
שו ט"

]
77
%%

העי אני
ניון ם
קדו הח
את ומא
ללו א
נמתג' נוכ
אס א'נן מו
לא אנן מ
ואתו הור

- מול

לה תך
לה ה
ת' במקני
לאטמיכו
ל א ע
'תל
ו אל

י

—

ham lnel
exenh 0

d ver⸗‏ א

(tr

0

א

rum מסה‎ (

hucusque Gemara; 5608 77
quærunt, , 0 תבםןכףם}‎ poſſum
eum intelligere M אותו‎ )84
par) תימי‎ quid dicit, nam pro-
batio nondum adeſt, nam dice-
סץ‎ poſſam eum intelligere unum
ex pari teſtium, עכ לל‎ hucus-
que quæſtiones de Toſephoth. At-
que סת‎ attentione opus 61 in il-

la Gemara, deberet quærere Exo-

tica contra 16 invicem, ſine 6
diſcurſu, nam in unis dicitur,
unum teſtem ſufficere, dum in

altera duo requiruntur? Qua-

16 dico has Gemaras ita concilia-

ri, & hoc modo reſponderi poſ.

fe, ſine hoc non potuiſſet Exoti-
64 ſibr opponere, nam dixi in cau-
fa .א‎ Nehurai duos teſtes fuiſſe,

. ſi de innovatione Lunæ lo-

quaris ſenſus eſt, reſpondeo 1
negativa proferetur per unum,
unum cognovit ſynedrium alte-
& ſecundus teſtis te-
ſtatur de innovatione Lunæ סת1‎
vit illum qui cum סק1‎ 5

eſt, & hinc nemine פטקס‎ habue-

runt Præter ſolum K. Nehurai,
& ſi quæras quid nos audire facit,
( 11, / per teſtimonium K. Nedz
המ ה‎ 77

5

התלמור כה

00 סוגיות
כמו שאותו פ" אחר מאות'

זוג אין, מכירין כך תרצרק.

לפרש אחר נמידהיינו אחר
מהשוק יצטרף עם הער
השני להעיר על הער כך
תעלה עלל דעתך לפרש
המתניתין לכך בא בברייתא
לאשמעינן דפירוש של אחר

הוא אפילו חד נאמן אכ כן

קשה וחר מי מהימן והתני
מעשה שבא הוא ועריו עמו
ומשני לעולםם במתנ* פיי

של אחר הוא זוג אחר ר"ל.

בדלעיל רהיינו א' מן הערי'
מעיר עלחבירו וא'מן השוק
= כאש'הפי של אותו הוא אותו

הזוג ריל. שאיגן מכירין א'

מאותו ולשני מכירין לכך
נאמי במתני"אותו לשון יהיר

ג'כ כאן נאמר לכך כת'יילשון.
יחיד ודקש" לך וחד לא

-מהימן והתניא מעשדה בר'

גהוראי ר'לד מאי קמ'לן

ככר”חא הא בכר אשמעי
נמתנין

e.‏ מל facit, Hebr.‏ &'ץן'ן:װמ!סװ 2#24 (װ:])

. משמע לן

86 ?8):1] nos audire, modus argumentandi vel concludend.
NNy nn %

44 #1!/11!;4(

98

rai, quia fuerunt duo, 112 1
poteſt vult te colligere unum il-
lIum teſtem non eſſe fide dignum,
ut teſtaretur de illo, quia etiam
teſtatur de fanctificatione סת‎
lunæ, unde oſtendit eum his non
obſtantibus tamen fide dignum
haberi. Et ſi quæras quid jam ad
Miſnam quærit, poſſemus enim
ad eam dicere, hanc פטו6‎ 6
explicationem, ſi eum non no-
rint, ſc. unum, dum alterum co-
gnoſcunt, atque ille quem no-
runt teſtatur, de ſecundo, quare
ſufficit ſi tantum unum cum 0ס‎
mittant 2 Reſpondeo, ſic quæ-
rit Gemara quid 16 illud אחר‎
Calter] quod docet מו‎ Miſna, non
poſſum dicere (uuun) Miſnam do-

cere velle, id quod diximus, 1-

lum teſtem per ſecundum fieri

סוגיות התלמור כה

במתניי לזה אמר ר'נ סהדי

אחרינ' הוה בהריה רל על

ערותו הירה שםם עוד ער
אחראבל על קירוש החודש

לא היה"שםם רק ע'א וא'כ

שפיי שמחללין את השברת
אף מספק דהיינו שיש כאן
ע'א על קירוש החודש ואם
כן ספק הוא אכזיהיה שכם
עור ע”א או לא ואף עפ'כ
מחללין את השברת מספק*
ועפ'ז יובן התוספורת \ ש
שהתחלנו דתוספו'אמר תימי
מאי קאמר ר'ל היאך נוכלל
לומר אותו הוא אותו זוג
למרק כתיב בלשון יחיר
| ומתרץ

fide dignum, 4 hoc 114 , quid פסת‎ informat per Exotica 6

R. Nehurai, aliter dicere non poſſum quam illa Exotica addu-
cta fuiſſe, ut doceat סת‎ errem per Miſaam & dicerem זט‎ unum
non agnoſcunt, etiam ita interpretereris vocabulum אחר‎ unum

ſe debere alteri teſti adjungere, ut de illo altero teſtaretur,
ne ita interpreteris ſenſum Miſnæ, unde סםוס‎ affert Exotica ut

doceat explicationem vocabuli אחר‎ eſſe unum etiam vale-
re. Si hoc ita, quæri poteſt ut Gemara quærit unus ne fide
Accepimus enim factum eſſe,

dignus eſt, quomodohoc
eum

S-a, Nen boſum Geere in Textu h. e. . ⸗ הכאת‎

ſabintellige ego.
(xxxx)

cum ven

un‏ ו
י
] 006
סת אחר

וקו מם .

0
5
סח6
und‏ י
1ת
068 זות
6
6

- 40 6100 |

ה
in .‏ אטות
וו.
ו
אתגז, זות
infirmen‏
0
0 ו
ם
ף 11?!17?
)}םף]ש[װ!
סץ ת
81113?6"}
ט 6106]6
- תו
םםװ:ן]'!?'װ

ו

תו ה'
אחראכל !
לא חיה"?
י עמת

לקו
[ מל ה
שר עא א
מזללן את
ופו יונן
טהתתלניר
מא קאמר

. לסראת

לה כתיו

de‏ ווד
ו
תו זון ו
מוסש אחר
(6}}'&\18]\11] 0
u‏ הווק,
ד
ה

0 ם
וס

אי.//
\ יעי,

]

-4 אסינ'הן
0 \ - 81006 poſſum ſenſum vocabuli s
בשביל שלאחר היו יודע'] notarc aliud par, ut dixi-‏ אחר |
ולשני לא היו ורעין ? unum teſttum‏ .6 .ם mus fupra,‏

כתנאי לאפוקי כאשר אחר

- 47 ה- - סוגיות התלמור בכת|

eum veniſſe cum teſtibus ſuis ₪- דמתרץ אני יכול לומר אחר‎

806 dignum, & reſpondet ſemper pe- נאמר אותו‎

de 16010 teſtari, & unus ex foro,
ut ſenſusvocis אחר‎ eſt idem prr כט‎ ,
fe. unum ex pari norunt alterum
non, unde ergo additum eſt in Miſ- * סרג א לימא כתנאי‎
זטז‎ de uno, 6 86 hic ſcriptum
eſt, סט‎ unum 1101666 , 86 4 —
nobis licet quæſtionem formare,

מאותוהזוג רצה לומ' שלכך unde patetiunum non eſſe‏ נתםס .. .

an סקוס‎ unus non 616 806 dignus, cum audiverimus quid

factum ſit de R. Nehurai, סה‎ ſi dicat, quid nos hac 0616 in-

fiiuit in Exoticis cum id diu ex Miſna ſciverimus, hinc dixit
R. Nehurai alium ſibi teſtem adjunctum habuiſſe, qui de ſuo

teſtimonio teſtaretur, ſed in puncto ſanctificationis novi lu-

infirment שכרת‎ etſi dubium ſit, h. 6. hic eſſe teſtem ſan⸗
Gtificationis lunæ, jam ſi hoc ita, dubium eſt, an adhuc ad-
futurus ſit teſtis alius vel מסם‎ , & tamen infirmant שברת‎

etſi dubium adſit. Et per hunc diſcurſum inrelliges Zoſe-

photh quas incœpimus, namIaſephoth in quæſtione ſua dixerant
miror quid dicat, hoc eſt vult dicere, quomodo dicere poſſu-
mus vocabulum אורתו‎ par notare, cur סקוס‎ habet affxum
ſingulare, cui quæſtioni ſatisfaciunt Toſephoth dicendo, poſſem

ſi ita ſint, me inſtruit, quod‏ ט tanturn unum fuiſſe.‏ , זות

dicere unum ex illo pari, h. e. ideo dictum eſſe vocabulum

- אותו‎ cum ק‎ ſingulari, quia unum teſtem cognoverunt,

alterum non. 29

iam de ס6‎ diſputare 46 quo anteceſſores corum,

õä לימ+ת‎ putamus ne duos diſputantes 66

| ך4
qui idem diſputaſſe videntur, ſi‏
ratione plurimæ partis, ſed latius.
Si unus ex illis accepit reſpon-
ſum, ut Talmud ſæpe dicit ad
hæc verba usque non diſcrepant,
ut non diſputant niſi de ſed
in (XXXX) aſſentiuntur Rah-
binis Contra R. Jſe, diſputantibus
118 rebꝰ eis uti non debere. Nunc
ſi ססם‎ ita, ad adverſarii verba non
1666 opponere לימנת כתנאי‎ 6
dicte ſfupra & [101 מסת‎ aliud ſta-
tuet quam Kabbini, poſſum ex verò
dicere eum omnia 6 ut Ral-
bini. Quid 9 dicat clare eum
aſſentiri Rabbinis 1. 020
hoc Textu? Reſpondeo, me hac
vice putaſſe Rabbinos diſputare
de 7ס סט רשורת הרביכם‎
eorum Adverſarius, alter putat,
1060 me judicare ſermonem, et-
רשורת היחיר 06 ה‎ intelligatur.
Et

התלמור כמ

\ = סוגיות
מתורי ע"ד משל" עד. כאן
לא פליגי אלא בר'הי אבל\
בר'הר מורו לרכנן דפליגי
עלו" דרבי יוסי לאסור אכם
כן מ"ר השני לצ קשרק
לימא כתנאי רווקא כרבנן*
האמרת כן הו ' מאי

אמרת לפסוק הלכה כרכנן

דאז היא דרבנןפליגי בר'קר
כתירץ מאן דאמר רהשני
לפיכך אני מפרש דברי

אפילו בר"הי ' וא'ת אם כן .

למה נמצא בתלמור פעמים
שעושים צריכותא לשניהם'
ונרארה דאש לגא עשרק

צריכותא אלא לאחר ע'ר

משל" כרב שהוא אליבנת
, דכ'ע

—

רשות05ום16ק רה"י ſunt oppoſita, nam‏ רהיר ₪ רה"י (אאאא)

potetlas privata eſt locus qui pertinet ad domum velſepa-‏ ריחיר

ratus eſt, ſed רה'ר‎ plenius הרביכם‎

via communis-de qua operoſe diſput

redit, viam qua duo currus juxta

\ רשות הרביםם‎ multorum,

locus communis vel‏ 61 רשור
Talmude res autem 0‏ תו ant‏
ſe invicem vehi poflunt eſſe‏

qualem viam ſexdecim ulnas

vel Cubitos complecti dicunt, quemadmodum id diſcunt אס‎ viis

Tabernaculi, ergo locus non habens latitudinem XVI. Cub. ₪1-

to magis via per domum de qua quæri debet Dominus an ea nobis

* רשורת היחיר וסוס uti liceat‏

77

ום
inyenitu‏
Utriusqu‏
pus hab‏
eſle cauſ‏
dilſet, u‏
₪ נתנא'
הו
ſuacn ſe‏
ut ſocius‏
סת
tum ſent‏
ponit br.‏
0ס
nOs‏ 90
ת החר
[ 9 - 16
וום

- חשל‎ a

cerent
ודוס‎
יהונים‎ \
ו ו‎

והונים -

Audire fa
ג ף ף‎
יש‎ qu⸗

,"”:,. . 1600

200

מחור" ע
לא מי
נר"חר מו
ל' דונ
כ מר ו
למא כתו

-ה

אגרת לפס
ואא ר
כתו"ן נון
א
en‏
למר מא
ל'םר
וה ;

| ווכתא א

-. כ

8 .

!6!11615;'”!»/'\ .

ל\ אוון 607?17
ed‏ מטו; 0
0 טס

- ושסס\:

6

00 b ml

Et ſi quæras ſi hoc ita, cur ſæpe
invenitur in Talmude, quod
utriusque partis diſputatione -ס‎
pus habeat? Videtur illius rei 6
eſſe cauſa, quia ſi tantum unum fe-
ciſſet, non quærere potuiſſet per

- זט כתנאי‎ ex. cauſa una pars, ut
kab, conſentit cum omnibꝰ*, & 7

ſuam ſententiam non declaraſſet
ut ſocius ſuus, ſed &chemuel revera
non diſſientit ג‎ Rabbinis, verũ tan-
tum ſententiam ſuam non pro-
ponit brevibus, זט‎ ſua diſputatio
coincidat cum 0200220 סטוף,‎ er-
go nos vult docere, etiam in

ita judicari debe-‏ רשורת היחיר.

re. Si hoc, ita quæri poteſt ad
Rahbbinos, cur non dicant in ſuis
verbis aliquid majus ? זט‎ di-

cerent רשורת היחיד מו‎ 10 juris

eſſe multo magis ergo רשורח ח1‎
'הרביבם‎ Et ſi velis dicere Docto-
rem quærenten, ideo docere 6
זט רשורת הרביכם‎ me majus quid

audire faciat in primo Doctore,
qui ejus adverſarius eſt, & ſua ſen-

tentia quã profert 06 200 Docto.
סע‎ non confenſum accipit à primo
Doctore in calu רשורת הרכיכם‎ ,
& adhuc multo magis in רשורת‎
היחיר‎ , ideoque docet alter Do-
ץ0)‎ in ſua ſententia רשורת‎
1ו הרביכם‎ diceres, quod ſi
OoO0NO ita

בחשורת. - דקרכיםם

ברשות |

. - טוניות החלמוֹר כט

בכ'ע ולא אליבא רשמואלי.
אך שמואל" סובר באמרת
רווקא כרבנז אך לא פסק
בקיצור דהלכתצת כרבנן
< להורות דאפילו . ברשורת
| היחיד רינא הכי א"כ קשה
רבנן אמאי לא אמרי
רבותא אפילו בר'הי ומכיש
בר"הר מיא רהתנא שנרק
רהיר לרבותא דתנא קמות
א"נ עכ הלכתצת כמותו
דס'ר דטעמנת דב"ש אתי
לאשמעינן ואיך יפסוי כרבנן
לפיכך היא צריכות'אחרת'
עור יש יש ררך כי דווקא
בב' שואלין כתנאי אבל בא'
יש לומר מיירי בענין אהר
|התנא" מרשורת הרביםם
והאמוראיכם מרשות היחיד

< ואםם עלל והאמורא השני.

לבר "ל להיפוך דהתנאיםם
מיירי
והאמוראים ברשורת היחירי
אבל בשניהם אי אפשר לומָר

בן ראםם כן במאי קמיפלגי

האמוראיםם כי זרז מיירי

46 - \ \ -פסועות התלמף ל‎ -.
112 , 410600 non וברשורת הרביםם וזרה מיירי מוגטוף, 168ס‎ \ 61}?1'6?;
5ט(‎ 61 680 , ſuam ſententiam 60 : סאָן&? 7 ברשות היחיר‎
facere, quod nos audire faciat
rationem domus chammai quo- 5
modo ergo efferat ſententiam
הלא ש ו לק‎ lopon וד 'םװייא בשהקשה‎
*((עעל) צריכותנת‎ Alius ad: ממחביחין על דין‎ ' 1
סטת‎ modus 61 ,. diſcurſus ha- יאמורר והשיב חילוי א' שםם‎ :
־,נ*ט]ס\אָ,]ווֹ‎ „duobus interrogantibus ;מקש';: אם כן ליפלוג וליתני‎ , 0
כתנא‎ ut antea dictum , diſpu- | סמסם‎
tant etiamſi alii jam antea 06 ו | \ במתניתין ברידירה ולכ‎
cadem matetia diſputarint, ההרישאע והסיפאת‎ vrd !| תש‎
tum quæſtio bona eſt, ſed de . Re&N &“π2² | - המפ‎
uno 1010- ]?ס־)סק‎ 1 quod qui- N - , B ו‎
11001 de alia ſpecie lcquatur, -- | ,!”ח;”וֹ ה‎
ותומי‎ 770070765 diſputant 06 רשות רביםם‎ ſed pinatores de 0 את‎
רשורת היחיר‎ etſi 46 סמט‎ Opinatore ſolo 0101 poſſet modo »מ?!פק,ןסאַ‎
inverſo ut dictum, Doctores ויו < 6 רשורת הרביםם 66 גטף10‎
Opinatores 06 רשורת היחיר‎ 160 de utrisque ſimul impoſſibile ]
eſt ita 0101 , nam 81145 quæri poſſet de Opinatoribus ipfis, de Pponcen
quo diſputent, quia unus loquitur 06 רשרח הרביםם‎ & alter
06 רשור1 היחיד‎ : ּ —
6. 30.:: , | 5 ול ג‎
XXX. I interrogans quærat 1ב אס‎ 4 judicia ומס]ןםזט[; . - ש/4/0ט/ק0‎
8& reſpondet differentiam 616 inter Judicium 240 ein
& Opinatoris, ordo eſt quærendi, 11 hoc, faciat ipſe nn
diſcre. א‎
sð,õ
CVy צריכותנת‎ Derivatur צריך ג‎ neceſſum eſt, ם‎ judi ום‎
catur 06 certo & adhuc ſemel judicetur mutata phraſi, ibi quæri poꝛ- 8
teſt, cur bis occurrat, eiſi enim iisdem verbis ,מסת‎ ſed mutatis bMMis מח‎ -
oecurrat, tamen habet duas ſententias; ; Reſponſio eſt, duo hæc שח1‎
proponi 609016 אס,‎ certis cauſis, nam ſiunum tantum prolatum fuilet⸗ י‎ | 6
14 | 0.

נוש

סוא -
אמר \ת?
ו
נמתניתין,
מחל -הי
נדל

6 ו
0 ו
ת ו
3?65146 7
K altet‏ רץ

Gpuuttl,
וו‎ M
אפת,‎ ie

ה ₪0

—
biqurnipo⸗
; ת‎ 08
מן, ן‎ her

olacin 0

—

7

התלמור לא' -

diſcrepantiam in Misna, & cur

opus habet 0110066 רושאי‎ 6

- סיפצתי‎ aliter?

515 |

ſpondeat, זגו‎ meliorem

reſponſionem reſervet,

quæritur, cur הסם‎ optimam re-

ſponſionem det, ſed nota 4

reſpondens revera מסם‎ det opti-
mam reſponſionem, & 5

ipſum non intellexit, quo 11 ita,
magis quæri poteſt quam luſcus Ffuit
quærens, (Vel quomodo aliquid
magni prætermiſit) (zzzzτ)?
Reſpondeo quærentem habuiſſe
refutationem, countra illam 16-
ſponſionem, ſed jam revera re-

ſſpondens meliorem reſponſio-

. סוגיות

47

סוגיא בשהתרצן משיב.
, תיר'ויש לותירץ -
יותר טוב ואם כן למה לנתו | .
מתר' זה התירץ אין לומר XXXI. CI reſpondens ita re.‏
דהתרצן משיב באמרת זרק" ה ה₪

התירץ אםם כן איך נפלל

המקשן עלל הקורה זו וי"ל.
המקשן היה סתיררה: אבלחי
| עתדה אכז איתי רהתרצן.
באמת תירץ זה אם כן אמאי.
לא מקשרהלו זאת הסתירה:
ואם כן מכ'ש מאיי הקשרה:
אמאילא משיב התרצן תירץ'
זה הלא יש לו סתירה* אם.
האמראם כן רלמא-המקשן.

| < ןוג‎ ſententia explicari non potuiſſet, unde ergo ambæ proponun-
tur ut ſententia rectè explicetur. Hæc regula צריכותצת ש0₪ג0סץ‎

licet etiam alius modus ita vocetur, quando ex. gr. judicat de re
aliqua, & ex eadem diſputatione 690 contrarium concludere poſ-
ſem, etſi 06 ea nihil tra ctatum fuerit, ſed ex ſcrutatione vel ratiocina-
סמסם‎ dictorum id concludi queat, ſi jam Gemara illum caſum ſpecia-
tim annotent, objici poteſt id non neceſſum eſſe, quia illum caſum de-
cidere poſſem ex proprio judicio, per legitimam ex aliis prolatis con-
ſequentiam? Reſponſio ergo eſt me id exprimere diſcurſu & id di-
ſcere non potuiſſe, ex certa cauſa, ideoque quaslibet ſeorſim anno-
tare debet.
(z**ν]) Magis guari poteſt quam luſcur fuit איך נפלעל הקור סו4ו‎
=סעע . 2 6000 . ו‎

\ סוגיות התלמור לא 06
מקשרה באמרת תירץ זרה nem dat; fed tamen adhuc quæ-‏

ri poteſt, cur non quærat refuta- מ'א היאך נפל על הקורה‎

putet. 5 :‏ 53 סוס
סתירה מ'א א'כ למה אינו quæ-‏ מסת quæritur cur quærens‏
שאל אותו הסתירה +וא'ת+ rat refutationem quare 1686 re-‏
אם כן מה אני שואל למה ſpondens reſervat hanc melio.‏
לא משיב זה התירץרילמא ſcivit‏ בנטף , rem reſponſionem‏
refutationem 0816 , contra me- „‏
ידע התרצן הסתיררק = ** liorem reſponſionem, & ſic ceſ.‏
א'ב בתירוצים קשה סתירה ſat prior quæſtio 40 reſponden-‏
זו הל:ת יש יישוב בתירץ ita,‏ סאם ם tem. 5101645, quod‏
י"ל דא'כ אמאי לא פירש poſſet 600 quærentem quærere‏
ב: לב חה סקו. hanc reſponſionem, quid velles‏
יתרצן יישובו ורוק : interrogare, quam luſcus fuit,‏
quia ſcivit reſponſum 8 tarnen 29‏
interrogavit ? Reſpondere po-
tes, quætentem in promtu habuiſſe refutationem ad illam re-
ſponſionem, hinc quærens credidit eum putare non poſſe me-
liorem reſponſionem, quia habet refutationem contra illam?

Reſpondeo ſi quærens illam ſententiam ſenſit, 61 refutatio-

nem elare proponere debuiſſet. Si quæras, ſi hoc ג‎ quid

interrogamus cur reſpondens non proferat meliorem reſpon-·

ſionem, nam fieri poſſet reſpondentem feirviſſe refhtationem
propriè quomodo ל‎ ſuper trabem PHRASIS quæ miln viſa fuit
prius oſtendere aliquem captum eſſe, ſed quando penitius rem exa-

minavi video notare inſignem neglectum rei propoſitæ, non anim-
advertentiam, Germanice exprimumt Scheel ſehen / 1. e. etwas uͤber⸗
ſehen / cui æquipollet Latinorum, torvir oculir aliquid aſpicere, quæ

phraſis poteſt notare fugitiviz oculir inſpicere & etiam invidia ardere,

ſaltem luſeus male videt, & סאת‎ ſignincatio ס!‎ obtinet quando quæ-
rens dicitur cecidiſſe ſuper trabem, hoc enim notat eum non intellexif-

₪5 tam claram reſponſionem, turpi ipſi vitio.
L (aaaaa)

hinc
י‎
ſionibus
Profech
גז‎
46
ו‎
י‎
ſponder
le ponl?

0

י

ם
6סו
0 )
ו
!30}־61'! ) /
וק ש

` : Ge initi

ideoqne
מחוקס‎
ף י‎
0

—
(aaaa,

מ : 7

הנקש '
לת'רה מ
שול אות
וסכ מ
ל\ משיג
"1 התר
א'כ כתיר
ז הלא
לונ
התרען וע

" ] ]
1poleme⸗‏
1 ג
|
ימסק}ס!םןס,
ג
0 ס

ו ו
0 תא ען
,Hon ahln-‏
וו.
Ie‏ , שו
ת
quc.‏ סת
י

)0404/(

, ..

& hinc meliorem reſponſionem
dieere noluiſſe. Quid dicere vel-

les, ſi hoc ita, in duabus reſpon-

ſionibus refutatio proponi poteſt.
Profecto ad ſuam recte propolſi

tam reſponſionem refutatio nul-

la eſt, quia reſpondens habet re-

futationem ad refutationem?

Reſpondeo, ſi סס‎ ita, quare re-
ſpondens non clare annotavit
reſponſionem ſuam, & ſic 2

wanet ad reſpondentem ) 44444(+
6. 2

XXXII./Ueærens quærit de

(ultimæ partis Miſ
næ) & ſi adduxiſſer Exotica, pu-
taſſem eninterrogare de מצעתיה‎
(medio illius) aliam quæſtio-
נמסת‎ , 6 ſi quæras ad hanc ſenten-
tiam non opus haberet parte fina-

li, reſpondeo niſi ] eſſet finalis
pars, putaſſem, eum interroga-

re 06 initio, tertiam quæſtionem,
ideoque accedit finalis, ad hanc

opinionem refutandam ; ſi

quæras quid quærens ס6‎ effecit

quod nihil adduxit, poſſet tamen

ſenten-

alteris Exoticis סיפא‎

.+ < \ -ות התלמד לב

לב

סוגיא המקשן שולל
| \ מברייתאהאמרת
מסיפא ואלו הבי" הברייתא
היא שמקשרק ממצעתירק
קושיא אחרתת * וא'ת בזרק
היא למה לי הסיפא ולל
דאילאו הסיפא ה'אשמקשה
מריש' קושיא גי לכך בזת
| הסיפא לסתור את זה וא'ת
מאי רעיקון רהמקשן בורק
במה שלאהביא כלום אכתי

ה'א שמקשרק ממצעתיהה

וא'ת אמאי לא מביא אותה'
דזה אינו דמקשרק מרישי
המצעתירק דאי וע
המצעתירק היו רמקשרק
מרישא כרלעיל - או ה'א
שמקשה מרישא ואלו הביא'
ה' שמקשרק כפשומרק
זהביא הרישנת כרי לתרץ
קושיא ראשונרק ואית בזה
הא

90 %

-

.-1 (aanaa) Et ſie quæſtio manet ad reſpondentem יישובו,+מסדך‎ 4 K.
0 - אא שום‎ quaſi dicas manet quæſtio, גונוף‎ reſpondens ſe מסת‎ ſatis
Alarè exprimit,

8
ſentent'a adhuc 6116 , quod inter-
roget סף‎ medio illius, & ſi contra
qtræras, cur ergo non affert me-
diam partem, dico id ideo non
fieri quia ad initium quærit ter-
tiam quæſtionem, quid regerere
velis, ſi ססם‎ ita non opus habet
memoraré mediam? Regero
niſi eſſet media, putaſſem eum
quærere 06 initio, זט‎ diximus ſu-
pra. Vel putaſſem eum 6
86 initio, & 11 adduxiſſet initium,
putaſſem 600 66 in genere,
& ideo afferre initium, ut reſpon-
deat ad quæſtionem primam;
Et ſi quæras ad hanc ſententiam,
quare non profert etiam medium
ut eo refutet ſupra dictam ſenten-
tiam, putaſſem eum interrogare
de medio ס1קו‎ ? Ita reſpondeo
aliter eſſe non poſſe, quam quæ-
rentem quærere de fine, nam אס‎
ultimo apparet, reſpondentem
eum non intellexiſſe, & ultimo 1
reſpondiſſe ad quæſtionem. Et
ſi quæras dicat, breviter quæren-
tem quærere de fine Exoticorum,
& ſi adduxiſſet Exotica putaſſem
eum in genere quærere, & ideo af-

| | \ סוגיות: התלמור' +לכ. .
היאלמה לא מג'א המצעתיי

גם כן שיסתור זרה. ' דאז
ה'+ שמקשרה ממצעתירק

| \ עצמה.' ו"ל דע'כ המקשן

מקשרה מסיפ4ת כי גרארק
מסופו שתרצן לא הבין אותו
והוכיח 4עותו: בסוף על=
הקושיא* ואית לימא בקיצור

והמקשן שואל" מסיפ4ת.

דבריירזפאע. ואלוי ההבונת
דהברייתנת ה'גת. ששואל=

כפשוטה ומביא רישא לתרץ,

קושיי- הראשונדה י ואכם
רזאמר בזרח ה"א. להביאת.

הרישא לבד ראזה'א שמקש""

מרישא קושיא אחרת לכך

|\מביא הטיפא לסתור זארתי

ו"קל רא'כ קשדה דלמגות

כפשוטה וקושיא הראשונה.

מתורץ עםם הרישגת אלות
עכ המצעתיה סותר ארת
| | זאת

ferre initium, ad reſpondendum quæſtioni primæ; Et ם‎ iterum
quæras ad hanc ſententiam proferat finem ſolum, 30 vice pu-
taſſem eum interrogare de fine alia quæſtione, ideoque profert
finem ad refutandam מנ4[‎ opinionem? Reſpondes, ſi ססם‎

gquæxri

ueri ]

quxrent

primam

reſpont
fieri non
lud refun
סך‎
]
1, 0
זומו אן‎
der mem
יו‎

י
ת mus‏
) אמורא
hoc‏
ו
ו
500
8
2 1
}!?”ק (}}8!
!&ח/וֹף?אָן

—
7.
װ%װנ וו
cecte‏ (
-
ר

האלמה
ם כ
ה'אן שמ
י
הם
מסופ\שת
וחוכיה א
הקשיא'ו
המ

וויהא

הנויתאן
כפשוטה וו
קשיא הף
המי נו
השא לכר
נרישן ;
מניא ספא
ד וא
. י

| לפסען ו

| - לת

;21

סוו 1»26,

; in

4

006

quen

quæri poſſet, forte fieri poſſet
quærentem quærere in genere &
primam quæſtionem per initium
reſponſionem accepiſſe, ſicque
fieri non poteſt, quimmedium il-
lud refutet, & ſt hoc ita, ſi omnia
profert, quomodo 4ומ₪16‎ veræ
ſententiæ oriti poteſt ex genera

quæſtio reſponſum acce-‏ 6 ,י11
tamen vi-‏ 6סם pit initio, quæri‏

det medium;, quod 10 refutat, &
deſtruit, & difficile eſt.

. 332.

XXII Ir profertur —
-מסייע לורה‎ ] dice-

mus ne invenimus auxilium 28

Opinatoris judicium) ſi‏ אמורא
ita profertur, & hoc iterum‏ שסת
diſputando deſtruitux, & proba-‏
ut ille ſed ut pri-‏ סווס מסם tur illud‏

mus loquens, 1 hoc 13 quæri

התלמור \ לג
זאת כשיביא הכל איך ס'ר -

כד4 סוגיות
כפשוטו ורהקושי4ת האחר
מתורץ עס הרישגת ה4ת
ירארה לפניו. דהמצעתירק
שסותר זה (ורוק) .
וסוגיא לימ' מסייע לירק
\ ורהישאיגו.כמותו
כי אם כמ'ר הראשון דא'ב
קשה על המ'ר השני לימא
מסייעא ליי י"ל כי יזיל:הבי
קא מדהי לירה וזיל יהכי
קמדהיליהר"ל שכל.אמורא
ירחה דברי ‏ התנאת לדברי

דהאמור/ חבירו או "ל בי`

-עיק' קרשיא לימא מםייעא

poſſet 24 ſecundum loquentem, volumus ne Aree ejus ver.
0 eſſe opem ad prædicti Opinatoris judiciun, Abbblb) dici po-
teſt, ſimulet ſe ut vult refutatun -) 4600 ( vult dicere quemli-
ber Opinatorem refellere ſemonem ? Doctoris ( Miſaici) ad verba

pina-

lr Vinunae ne dicere jus verba ehe en 44 4ז‎ 012172:1»

י ולימא מסייע לירה Hebr.‏ 0715[%61'2611!”1: ,

זיל הכי קא מרחי ſe ur vule rcſurutar, Hebr.‏ הנשעל רא )
ſcitu ne-‏ 8}1? : כתש&?}גוֹ) 2 61658118 PHRASIS‏ טס uſus‏ נתטו16 לירה

ceſſaria.

Aidth

3
- - התלמד לר‎
opinuoris qui ejus ſocius eſt.
Vel dici poteſt, fundamentum
לימת מסייע לידה מס אטף‎
eſſe, quod rem facilitet, non
ſaltem tantopere gravem faciat
quam Exotica, eireſpondet סס‎
modo, niſi dixiſſem ſermonem
meum, expoſuiſſem Doctoris
(Miſnici) verba, ut alter 10-
quens, (h. e. Opinator) ( 7
que nos recte audire facit ſermo-
nem ſuum, & alter facit me con-
trarium audire.

9.4

XXXIV. Yoſephoth proferant
explicationem con-
tra Raſchi, ut in Tractatu Bera-
chothtraditur, nemini poſt Docto-
rem ſuum ſtare & orare licitum
eſſe, Raſchi hanc explicationem
dat, id fieri propter ſuperbiam, &
Toſephoth ד'ל"‎ dicunt 4 ſi
præces fundat poſt Doctorem
ſuum, videri poſſet eum venerari
Doctorem ſuum, ſi jam Ulus 6
accidat, quæritur ₪
quid interroget, an igitur igno-
ravit quod diſtinctio fieri poſſit,
nempe inter diſcipulum חבר‎
(dAoctaum) vel ס] חבר מסם‎
doctum) , 06 altero intellexit ſe-
י

מוניות

3 לי" היאמיקל יותרמברייתא

וחשיב לדו בררך אלו לזת
אמרתי דברי הייתי מפרש
רברי התנא כדברי מ"ר שני

לפיכך קמ'ל. שפיר דבריו.

בזרה האופן והשני :אומר
להי”פךך* י(רדוק) 3

סוגיא התוספות מפרשים
פ" אחר נגד רש"

כגון במסכרת ברכורת גבי .

אסור להתפלל אחורי רבו

=פ" רש"י ז"ל משום יוהר+ת

ותוספי ז'ל מפרשי דהוי
כמשהחוה לרבו * הסוגיא
כךרקשהבגמרא על המקשן
מאי קא מקשה וכי לאהיה
'ורע שיש לחלקבין תלמיד

חבר לתלמיר שאינו חכר

לזרה אמר שהמקשן הירק
סבור המעםז שני משוםם
דנרארה כמשרחחו' לרבו
ומטעם זה אף תלמיר חכר
אסור ומשני רהתרצן שאני
רזלמיד חבר ר"ל ‏ הטעבם
. בגמרא .

ו
וה
מוד &
0
ת
get igit‏
diſcipa‏
י
נז ז
1
6 0
080
0 410
ר
yeri po‏
leporh‏
ש

י

ה
., ו
יות0
h‏ 0

שו |

0 ף
0 ו

לי האז
והשג ר
אמרתי ך
רכ" התג
פכך 0
כזה הא
מעך'

סיא ת
.

סור לת
ל ר' ול
וסס ול
חה .
לר הכ
מא מ
דו טען
71 לתלמ
חור,
ננו" הסו

ע נמ

וא ח ע

: י 7
חכר

cundam rationem, huic enim
מסם‎ licet præ e fundere ג‎ tergo
Rabhini ſui, quia videri poſſet ſe

in honorem Doctoris ſui incurvare

& hinc etiam diſcipulo חבר‎
(docto) etiam הסנ‎ licet præca
ri à tergo Rabbini ſui. Reſpon-

det igitur reſpondens, al liud eſſe

diſcipulum doctum & indoctum,
& ſic regula ubique eſt, ut quæ-
ras Prudentem rationem, nam
ſecundum 0/7ק77/6‎ nihil reſpon-
det reipondens, & ſic oritur
deciſio eo quo dixi modo. Et
alio modo uſus ita deberet eſſe,
ad Gemaram duæ quæſtiones mo-
veri poſſunt, & Raſchi unam,
Toſephoth verò alteram quæſtio-
nem reſpondent.

g. 35.

xXXxXV. Bicunque dicimus
VAn במאי‎ )6
quo diſpurant) 777
ita obtinet, 06 duobus cum di-

ſputent, quæritur de quo maxime

diſputent ? Et 116 ubi in ///06-

curunt hæc vocabula מאי מעמא‎
quærit quænam cauſa ſit, quod
in opinione ſua ſic dicat,] regu-
la eſt etiam hoc modo, eſſe duas rationes, unde quærit, quam
rationem intellexerit, quod ſententiam ſuam hoc modo expo-
ſuerit.

“ or סוגיות‎

מקוםם דאמרינן

Ppp

צצ .
בגמרצת שאסור להתפללה

אחורי רבו הוי משום יוהר'
| ולאמשום דנראה כמשתהו'
לרבו ולפי מעם זהישלחלק
בין תלמיד. הכר רתלמיר
שאינו חבר * וכן בכל מקום
חפוש אחר סברגת ש7לפי
התוספות לא יתר' התרצן
בלוכסואם כן יוציא לך כזה::
ובררך אחרת יהיההסוגי,
| כך דקשה כגמרא

שניקשיות ורש"י ומתר'קושיא
| אחרת והתוספורת

| מתרצו
קושא האחרת !

ה=
במאי קמיפלגי *

הסוגיאת כך הוצת דיש בו
פלוגתורז ומקשרה באיזרק
מהן פליגי * וכן מאי מעמא
הוא גם כן ע'רזה שיש שני
- טעמים

סוגיות התלמור לה לו | 5

ſuerit; Et ita ſi in a occurrat
טוטף ) מאי בנייהו‎ intereſt inter
utrosque), etiam hoc modo 6
gula ſe habet. Atque iterum ſ
in uſu occurrat מפני מה‎ Ch. c.

cur ita exponit memem ſuam)

eodem modo explicatur.
C 36.
Mni 1000 quo Ge-

mara quærit מ'ר‎

) /44727( quid ſcriptum 61[

XXXVI.

& affertur illa quæſtio clarè זט‎ 1

Gemara interrogatio eſt, qua-
lem explicationem vult verſus
וישקור הו על" הרערה ויביאורק‎

אלינו :בי צדיק הי אלהינו:

Et Dens ſeſt inabat ad malum, & adda-

Cemara ,quid hoc quod quia Do-
min zuſt eſt, ideo ſubito malum

induxit nobis, ſic quærit Gemara,
₪ eſt 11 diſputatio prolixa in
Gemara, ita זט‎ vix neceſſum ſit
eam huc adſcribere, ad hunc -ם‎
ſum autem quæri poteſt, cur 6

mara duplicatis verbis interroget,

טעמים וקא מיבעיא מאיזה
מעם אמר" וכן מאי בינייהו
הוא גם כן על דרך זה וכן
ומפני מה הוא גכ בן —y‏

דרך וה +

בל מקום דהגמרגת
מקשה מ'ר ומביא
הקושינא בהרי" כגון מ'ר
וישקור ה' על הו לעה צ'באה
אלינו כי צדיק ה' אלהינו

משוםדצריק ה! כ־כךףש:;־;רר

עכ"ל קשה כפל לשון למה

. כיון שמבינת הקושיום‎
xit ſuper 5 nam Dominus Deus 0

ſterjuſtus eſt, (Dan. IX: 14.) quærit

בהריאלמה אמר מירבקצר'

: הוי ליה למימ' כתיב וישקור
ה' וגו"יהסוגיא כך דהמקשן
מקשרה מ'ד ר'ל קושיות
- אחרת שאינו מביצת בפניי
והתרצן השיב לו הא בלאו

הכי קשרה קושיאת אחררת

וצ"ל מה! דכתיב dicere‏ 6 ממסת
41 .
ſen-‏ אטף.6, ſeriptum‏ 240 מה דכתיב Plenius‏ מ"ר (6?6}6}4101)

ſus ſcripti.

( eeeee) 2

ſed bre
ד‎
jdeone
ת‎
ד אנוף‎
ום‎
(intra)
ו‎
ו‎
Potelt
7ס‎
ס‎
100
ונמוון‎
זס‎ 6
cum t
eſſe mit
ל‎
(ad ma
6ל‎
ſponden
eſt uſt

=

0
וצ
0]
י
(; חסמ
ו

י

מיס
מ א
הא נם
י
|

. .)

ועקרו
אלעו כ
משסרץ
עג'ל 7

כ

נמראלן
ח"לה

ח וגו"ית
נקש

, אחךך( ש

ןהךוֹרצן ו
'

—
שװ& 8 7

)22686(

hoc poſtulat, quærens quærit מ"ר‎

5. סוגיות התלמור. לו.

ſed breviter dicitur וישקוד‎ ſefi. וצ'ל. תירוי ובמחז. התירוץ‎
nabat quia enim 61 juſtus Deus, r מתורצ' גם קושינת‎

ל ה . | .
דהנה המקשן. מקשרה מד 5 non feſtinare debuiſſet?‏ 1060
וישקוד quid vult textus, intelligit aliam ”c‏
שמקשה למה כתיב אצכ6 בפניםס הסת אטף quæſtionem,‏
שם (intra) ſCripta 616 ; Et relpondens‏
רעה שם ה שהונת מדרת quæſtio-‏ סמו1 reſpondet, atque‏ 1ס
רחמים ומשני התרצן הא ne quærentis alia quæſtio moveri‏
בלאו רזכי קשחה משוםם poteſt, atque hinc ad illamaliam‏
ל 6 6 \ etiam reſpondendum eſt, qua re-‏
דצריל ה לכך 9 ſimul quærentis quæ-‏ סמס תמסק1
צריךלומר שהשקידה היתה quo deſcri-‏ ססם ſtio ſoluta eſt: Et‏
לטובתם ואם כן 90 2„ Pſimus modo, quærens quærit,‏
א מו הו (אקעקע cur dicit Deus feſtinat ad‏
גם= כן ה שהואת רחמ'== cum tamen nomen 1261 literis‏

דהא היה לטובתם (ורוק) הצטס ſcribat, quæ notant‏ יהורהת

- 616 miſericordem, hinc ergo 46-

beret nomen Dei, ההה 7] הוטוף‎
(ad malum) (hoc 61 hic ĩta deſcribitur)ſcribere D'o& quod
Deum judicem notat, ſic quærit quærens; Cui reſpondet re-
ſpondens ſine hoc etiam quæri poteſt, quis nam nexus, Deus
61 juſtus, ideoque feſtinat ad malum: Reſpondere debemus,

illa feſtinatio afferens malum ipſis bona fuit, nam ſi diutius

duraſſet, & peccata eorum impunita manſiſſent, plane corru-
סק‎ fuiſſent זט‎ nihil eorum remanſiſſet, quod ח‎ ita, etiam dici
poteſt, ideo tamen nomen Dei illis 1105 (יהודה)‎ ſcriptum
manere poſſe, quia productio mali ipſis ceſſit in bonum, זט‎
non plané fuerint conſumti, & ſic quæſtio opponentis re-
ſponſum accepit & difficile eſt negotium. G
XXXVII. QI Gemara expectet 9
quæſtionem, ut quod בשהגמרצית \ ממר7']‎
primo quæri poſſet differat 24 ul- הקושיא‎
Ppp 2 timum שהיה‎

התלמור לו
timum, utin Tractatu 06 7000/2-‏
tria, in dicto R. Elieſer ad vaccam‏
rufam, quæ à nemine quam Irae-‏
emi potuit, quia 06 114 ſcri-‏ בות -
Ptum eſt, loquere 47 8‏
emant vaccan‏ זט ).19,2 (Num.‏
rufam, quærit Gemara, ſi jam oc-‏
eaſione lapidum pectoralis, etiam‏
dicatur loquere ad ſilios Haelis, ut‏
Eeparatofen inſtituant „Exodi25:‏
ſi c cxpreſſa fi tIIraelitarum‏ & ).2
mentio, etiam dici poſſet, eodem‏
modo ergo lapides hos 4 nemine‏
emere licere, quam ab Iſraelita,‏
tamen non eſt ita, quia eos a‏ &
quolibet emere licet hinc ergo‏
quærit Gemara, & ſimul reſpon-‏
det, Textum poſtea loqui 06 827‏
ואכני ץטז0ו0 מסם donyche, 6 quia‏
lapides Sardonyches) cum‏ &( שובס .
Lau, dicere poſſumus, ſi‏ 200100 ..
additum eſſet, poſſemus crede-‏
re lapides ad ante dicta pertinere,‏
quo concludi‏ אס nempe Irael,‏
tum poſſet hos lapides à nemine‏
quam Iſraelita cmere licere;‏
6 אכני uia autem dicitur‏

4

vocabu=‏ 61גק הפםיק הענין, טגץ

lum 2 8 lapides) non pertinere 08
aniecedens Iſrael, & ſic lapides il-
los emi poſſe à quocuncque ho-
m סת‎ ſiye Kraelita, ſive Gentili.
Er ſic iterum quætit Gemara, ta-
men

סוגיות

שהיהיכול להקשותובתחלה

-ואינו מקשרה עד לכסוף
-בגון במסכ' ע"ז גבי האס

דאמר ר' אליעזר פררק

ארומרה אסור לקנותת . מן
הנויכז רכתיב דבר אלבני
ישראל ויקחו * ומקשה אלא
מעתה אבני אפור נמירבתיב
דבר אל בני ישראל ויקהו

< לי תרומדה ' ומשני אכני
ישהם הפסיק הענין יומקשה

הא ואכני מלאים הדר ערבי

ותו היאך אמריפרה אדומה

אפור לקנות מן הגוים) הא

לשנה אחרת נולרה פררק
ארומה וקנו חבמי ישראלל
אצל רמה בן נתינה עב'ל*.
וקשה מיר היה לולהקשות
מפרה אדומוה * והתירוץ
הוא כך דנוכל לומר שני
סברורת סכרא א
דאמרין אסור לקנות מגוים .
ה'מ כשיש
\ לזכין אכל אס
מותר

דרהא

אצלל ישראלה
איו בישראל

גויכס
וסברא

לסנור. אצלל

ב
2

לא של ל-נקש סוקר יו

men ſtat
)
ה‎ ade
וכ‎
dentibus
mentio,
1
וס‎
1
teſt quoe
וו‎
ו‎
הק4‎ 7
וו מסת‎ [
ſecundon
00 ץ»?}&‎
ו‎
666 ל‎

ומ0 . -

00
ף
ס!
ו
ו?
00 מ
nempeſ,‏
ſin minds‏
ל
ת
ת וס

—

lee e6
6 Cema

שי'כ
וו מ

| השום

דאמו ו
ארומח .

ה"סו

ושאל '
מוחה אג
דנו אל ו

. ל תיומד
לס הנס

הא ואכיי
הוהו
י
לה אחי
ארומה וקו
ול הה (
מ

[ שסה קד
| חאוז

מגרורן /
"אמוין אם

ל נל \

מוד ל

% - סוגית התלמר ל

men ſtatim ſcribi ואבני מלאים]‎

(S- lapides inſitivi Exod. 25 : 7.)

atque adeo cum Vau הרר 4ק‎

2 quod miſcet cum antece-
dentibus, in quibus Iſraelitæ erat

mentio, ex quibus patet lapides
1

Ebheodi à nemine, quam הזו[11:26‎
emi poſſe; ס1ם1‎ porro quærit Ge.
mara, quomodo id verum eſſe -ס‎

teſt quod diximus antea vaccam
rufam à nemine emi poſſe, quatn
Ifraelita, cum tamen inveniamus
apud Damach filium Nethinæ, qui

non fuit Iſraelita, quod cum anno
ſecundo nata eſſet vacca rufa, eru

diti ₪ ſapientes Ifraelis eam apud

illum emerint, ex quo conſtat li-
cere vaccam rufam emere à quo-

cunque velis,; עכ"ל"‎ (eeeee) Ad

id quæri poteſt, eum debuiſſe
quærere ſtatim de vacca rufa? Re-

ſponderi poteſt nos duas rationes
(Eff)y dare poſſe, prima 61 non
permiſſum eſſe, ab alio quam Iſ-
raelita emere, vaccam rufam,

nempe ſi סג‎ Ifraclita poſſit emi,
ſin minus etiam ab alio emi poſſe;

Secunda, etiamſi illa ab Iſraelita

nullo accipi poſſit, tamen סה‎ alio
emi non debere. Quod ſi eſſet,
= ק ק9.‎ 3 eam

וסברא שנית "לראף כשאין
אצל ישראל אסור. לקנות
אצל גוים והנה אם נאמר
שמה שאמרו אצל פררק
אדומה אסור לקנות .מגוי"

הוימ'מבין שיש אצל ישראל.

ובין שאינו אצל ישראל א"כ
- גבי אכני אפוד רבתיב אבנו
ישהם להפסיי הענין וכתוב
ואבני מלאים דהרר . ערבי
קשה למה פסקי מתחילרק
נוכל" לומר דלכך .הפסי"
דהעניז לומר שכאן מותר
לקנות מגויםם וא'כ יאמר
< האומר שכאן מותר אפילו
נכשיש אצל ישראל לקנורן
|לכך הדר ערבי קראלומר
כשהתרתי לך לקנות אצל
גויםם לא בכל מקום אלא
-פעםם אסור ופעםם מותר
והיגו הילוק בין, כשיש

לקנורת אצל ישראל וביז

כשאין לקנות אצל ישראל
| | אבל

(e⸗ ece) —2* ſunt 3. vocabula o 82 ער‎ 10 61 hucus-

que Gemara. (Nfff) סבררה ששז‎ eſt medius terminus ſive
ratio, in plur. ergo סברורת‎ ratione 4

999

cam ג‎ nemine quam Iſraelita emi
poſſe זט בזו‎ ſi Iſraelita nullus ta-
lem habeat, tamen non liceat
emere ab סס‎ qui non eſt lſraelita
ſi ſc. præceptum ita intelligatur.
Sic occaſione lapidum Ephodi
ſcriptum 66 אבני שהכם‎ Sardo-
nychorum , quæ duo vocabula
הפסוק‎ faciunt diſcrimen, ita ut 11-
ceat emere à quocunque etiamſi
venditor non ſit Iſraelita. Et po-
ſtea ſeriptum eſt & lapides inſitio-

nis, quia ergo dicitur ואבני‎ 0

lapides cum Vau, id iterum permi-
ſcetur, & oſtendit à nemine quam
ב‎ vendente Iſraelita, eos emi
poſſe, quod ſi ita eſſet, quæri-
tur cur id primo excipiat, & dein-
de differat ad ואבני שהבם‎ 09- lapi-
05 Sardonyches & id deinde per

reſiduum Vau miſcere debet, pri-

mo non differat & fic opus habet
per reliquum Fau miſcere (egesg)
Ad hoc ita reſpondere poſſumus
quo

סוגיות התלמת" לו

אבל אם נאמר שכל מקום

שנאמר רבר אל בני ישראל.
ויקחו פירוש הוא דווק4ת
בשיש אצל ישראל אבלל

לא כשאין אצל ישראל אם

< --כן גבי אבני שהם שהפסיק
| הענין קשה למה הפסיק.

דהענין ואין לומר להקלל
אפילו כשיש אצל ישראל\
מותר לקנורז אצל גויםם
הא הדר ערבי ולמה ערבי

אלות צריך ללומר שלכך
דהפסיק- ל"חומראפ לומר

שאכני אפוד אסוריםם מ'מ'
לקנות ומעתה נקוט כלל<

|זה בידך אם אמרינן שאצל

פרה אדומה. אסור לקנות

אצל גויםם מ'מ. אם כן גבי
אכני אפוד יש לחלק בין

וש

/

/

לל-מקס ס-ק. -ב לונ גבטו באמוי 4ו סל-ממ

של' ל -קמוכ

)9900 9( Per reliquum Vau miſcere, quæritur cur reliquum vel ſu-
perffuum Vau miſceat? Reſp. quando Vau praæſixum ſine neceſfſi-
tate ponitur, illud vocatur ו 7 מוסיף עלה ענין ראשון‎
primi caſur, nam etſi 01106 diminutio, rerum tractatarum, & illa ne-
ceſſaria ſit, & vereantur, illam plenè intelligi, tamen 4000016 reliquum
Vau, & reſtituit primam ſententiam, ut illa diminutio non ſit perfe-
Cta, ſed clare exponatur. .- : |

ה
quam \6‏
ſi venditor‏
tum 1‏
ſic erit tua‏

comparatu
ת סוק‎
opus hbet

illa 0‏ ש,

סת.
nam ) !‏
des Hyhodi,‏
licet ]‏
nem geclar‏
fuit, licere‏
1
rael‏ סוק

queat: Hin-

ו 06
היטו

ויד -

ו
ת0ס מסם

ח

renon ſitne⸗

האפשותם |.
6©םףחןןסןי}װ .

habe‏ ה
שות6
| סצןװ!!!; ][”0
0

, סטףת]ט‎ 1
. No

[ ל ום
קומו רנן
|| וקתו פרו
\ מש אל

לא מטאין \

[ -כ ' אני
| הען קטה
| העיון

| אלל נשין

. הא הרר עף
| א עוך

הק לו
ש' אפור

| לת מות
| חנךא

'ח את

| אלגים ם

-

נ ו" ו

—
ש

\ס/וֹשטטף\\
שסמ ו

br‏ שש

י
celit 1 ,‏
טץ ]1} סת /

47 סוגיות רחכמור לו

יש אצלל ישראל ובין שא'] quo dquia vaccam rufam àänemine‏
אצלה ושראל" ואםם נאמר -05 14 , 11006 quam Iſraelita emere‏

extet, lici-‏ מסם venditor Iſraelita‏ ת

tum מסם‎ ſit eam ab alio emere,
ſic erit tua ſententia ita etiam
comparatum eſſe in negotio la-
Pidum Ephodi, ideoque textus
opus habet lapides illos differe
ut illa dilatione probet, quod
non æquipolleat legi vaccæ rufæ,

nam ſi IIraelita non habeat lapi-

des Ephodi, illos à quolibet 6
licet. Jam timet Textus opinio-

אצל פרה אדומרה . חילוק

- אםם כן גבי 4תכני אפור`

אסור מכל מקום * ואכ כן
מיר לא היה יבול להקשות
על פרה אדומרק דהות
חילוק דהא דאסרי לקנות
דוקא כשיש אצל ישראלל

ולכך מקשרה מאבני אפור.

דהא אם אצל פרה אדומה

- שווק‎ à quolibet etiam 1008 etiam

nem declarari, quia hoc dilatum
fuit ,licere emere lapidesad Epho- — 4 נאמר אם כן‎
אבני שהכם אסור מ"מ ואם‎
apud Ifraelitam emtor invenire ממ'נ קשרק או מאבני‎ 12
queat: Hinc ergo Textus ad lapi | אפודאו מפרדה אדומרת‎
- 465 inſitivos addit זט ך‎ 11100 iterum הה‎ (
םדול ]בסװ?וֹ)!ס&,זגסס?ןמחסע‎ queccd ש עת‎
permiſiſſe videor de lapidibus
Ephodi eos à quolibet emi poſſe

non completum, ſed סק1‎ vetitum, ſæpe verò non eſſe, (i. e:

= 68 indifferens,) ita זט‎ 1 emi poſſit ab Iſraelita, apud alium eme-

non ſit neceſſum, ſi verò non poſſis invenire apud Iiraelitam,‏ סע
tum liceat emere ubicunque velis: ſed ſi 010606 velimus quod‏
ubicunque dicitur loquere 44 flios Iſrael, ut emant, & . ſenſus ſit‏
Iſrael habeat emet ab ipſo, quod ſiverò ille non poſſideat,‏ ם -
emere liceat à quocunque. 6106 ita ימ1‎ materia labidum Sar-
donychum Ephodi, cur verſus illos diſtulit? Non aliam ab cau-
ſam quam ſi Iſraelita nullos habeat, poſſe סג‎ alio emi. Eſt
ubique ita, quando Iſrael quæſitum non habeat ג‎ quolibet emi
poſſe. Non dici poteſt, ideo differri ט,‎ minuatur adhuc ma-

gis⸗

סוגיות התלמוה לו -

gis in præcepto Ephedi, & deo dividitur, ut oſtendatur, etiam-
Iſiaclita venditor lLapiaun Ephodi inveniri poſſit tamen eos à
uolibet emere licitum haberi. Opinio illa vera elle nequit,
quia illa præcepta iterum cum Vau permiſcuit, 66 cur hoc, ſi
illa ſententia vera eſt, quam illud ideo Sacrum Scriptorem di-
yviſiſſe, זט מסם‎ minuat;, ſed augeat, & acuat, & ut oſtendat
lapides Ephodi, à nullo emi poſſe, etiamſi , eos Iſraclita non
habeat. Regula generalis ſi dicimus, quod in negotio vaccæ
rufæ, vetitum ſit ut ea ab alio quam Iiraelita ematur, etiamſi
venditor Iſraelita inveniri non poſſit, נמונס‎ præceptum 06 lapi-
dibus Ephodi poteſt dividi, ita זט‎ ſi eos vendat Iſraelita, non
liceat 605 ab alio emere ‚ſed ſi eos non vendat Iſraelita, eos

emi poſſe סג‎ alio, & ſi dicere velimus תו‎ pra cepto de vacca rufa

(vel ut Jun. & Trem. Junice rufa de quo ſupra) locum habere
diviſionem (Exceptionem) ita ut ſi Ifraelita venditor inveniri
poſſit ,„ tum non licere eam סה‎ alio emere, ſed ſi ſecus (Iſ-

raelita venditor inveniri nequeat) apud alium emi pofle. Si

hoc ĩta, ſequitur in pracepto de 22080 nullam cxceptionem lo-
cum habere, adeoque à nullo quam Ifraelita מס‎ poſſe. 4
ſiiterum verum, an non ſtatim interrogare potuiſſet de vacca
rufa, ſe putaſſe id præceptum diviſum 01106 (ſeu pati exceptio-
nem) גז‎ que non licere סה‎ alio emere, ſi Ifraelita vendens inve-
niri poſſit ſi verò Iraelita nihil habeat quod vendat < alium
venditorem quæri poſſe, ideoque quærit 06 lapidibus Ephodi,
quia ſi in præcepto 4 rufæ, fit diviſio exceptio) ut diximus,
tum in materia lapidum Sardonychum non habet locum divifio,
ſed plene prohibetur eos סג‎ alio quam Iſraelita emi; Quod ſi

ita poteſt ממיג‎ quæri, de lapidibus Ephodi vel vacca rufa,

ſic accepi.

XXXVIII. terroget, & po-
tuiſſet idem inter- קושיא והיה יכול‎

להקשוח ₪96

1001
006ס‎ (
ו‎
10 ,0f
סת‎ 3
queſtion
ſapetiore
-
- וחסד‎ 0
כלומר‎
וה‎
Cem quæ
ק ף‎
teſt, ſiho⸗
tere cupia
ſum.

/ ו

למד -

1.
ה‎
00
non ſucie⸗

quo ך‎
Perhibere

—

אז -
התלמור
ſe‏ צ א

7 ל

t, etiam.
גס‎ 1
6 סת‎
ץ‎ hoe, ſi
ו‎
0ז‎
גז‎ non
0
ז‎ etiamſt

הר

elita,non
מו‎ ,%
ו.‎
um habereé
- סת‎
ſecus (I.
סת‎ 1
־ס&מסחסתו]'‎
ו‎ Quod

₪ ]04

₪0
ndens inyt⸗
-..
ואס‎
0 ו‎
- 0

0 |

| 7 וום

מר

4

rogare, סם‎ ſupra data expli-
catione, uſus ita ſe 04701 ,)07000(
poteſt quæri in Raſchi alia quæ-
ſtio, ad fupra factam explicatio-

nem . atque inde kaſchi illam

quæſtionem proponit , & non
ſuperiorem, quæ moveri poſſet

ad ejus antecedentem explicatio-
nem;, סוקוסטף‎ vult 6

etiamſi סאת‎ ita tamen eos
בפניכם 6וס1ב‎ espreſſe ut ean-
dem quæſtionem moveant, hinc-

que reſponſio ad illam dari po-

teſt, ſi ססם‎ ergo ita, id quod quæ-
rere cupias, ſimul accepit reſpon-

וםאול המשיל ה ( א את
XxXXIX. I Raſchi 84‏

tamen rationi verum
videri poſſet, ut in

B Tractatu Sanhedrin folio 18. Col.

dicit Rab Joſeph ,‚Teſtimonium‏ . כ
dari contra Regem (, 6‏

CGemara, docuimus tamen Regem

non judicare aliquem, nec ab ali-
quo judicari, nec Teſtimonium
perhibere, nec Teſtimonium con-

tra

49
להקשית זאת בלא פירושו
דלעיל הסוגיי הוא כך דקש'
ברש'יקש"אחר: על פירושו
דלעיל ומקשה רש"י ז'לל
גם קושיא זאת שהוא כלומר
הא בלאו הכי קשיא קושיא
זאת שמביא בפנים י"ל תירץ
וא'כ גם הקושיא שקשה לך
נמי מתורצת :
לט
באשר רש'י סותר מרק
| שנרארה לפוםם
ריהטות כגן במסכרת \ ם
סנהדרין רף 'ה ע'ב אמר
רכ יוסף מעיר למלך והתנן
לא דן ולא דנין אותו לת
מעיד ול4ת מעירין. אותו
ופירש רש" ז'לל לגת רנין
אותו ומאי סהדות4ת בעו
עכ'ל וצריך עיון הא בהדיא

—

סוג'ור] ſe habet, en adhuc ſemel an‏ מא Uſus‏ (מממתת)

generali-‏ וא 08 ſignificet 46 utilitate Talmudis vel‏ התלמוה
bus & ſpecialibus, h. 6. PHRASIBUS & modis diſputandi Ge-‏

marico Talmudicis?

0

| \ -סוגעת התלמור P„..‏ 4%
-קתני לא מעיר ולא מעירין tra ipſum proferre licere, Raſchi‏
חאח'..װ. - הסוגינת . כך הוא -86 ita hæc imerpretatur, quia‏

gem judicare non lcet, etiam pa- א‎
tet contra eum nullum Teſtimo- מנכה שתנינן לצפ מעידין‎

nium audiri, nam ad quid 68 אותו לא קשי4ת דה'א שיש‎ \ |

bus opus 61 , 8 nobis non licet o לח.' בין לזכותו שלל‎
eum judicare? Unde jam התשטף‎ \ 0.

tur, contra R. Joſeph qui dicit eon-

Ubi opus 61 magna attentione,
0 quæſtionem kaſchi contra R.

mittere, nam ססם‎ ex Certe patet
Regem judicari non poſſe, Raſchi

tur, ut antea dictũ, Regem non 01
cere Teſtimonium, & etiam con-

& ſic quæſtio 44 R. Joſeph clara eſt. -מעירין‎
Uſus hic ergo talis eſt, etiamſi 00- -

cuerimus elare Teſtimonium contra Regem non perhiberi;

tamen mhil poſſumus quærere ad ſententiam ת‎ . 700 , quia
dicit Teſtimonium dici, contra Regem, nam alias putaſſem
dividi poſſe (dari exceptionem) quod ſi Teſtimonium utile
ſit Regi, poſſe pro ipſo teſtari, & ideo dicit R. Joſeph teſtar
de Rege, quia id 01 utile. Et quod didicimus in Mina, non
dari Teſtinonium Regi; intelligitur de teſtimonio Regi inmn
utili. Sic diviſionem (exceptionem) fecifſſémus. Sed quia

docet Regem תסה‎ judicari, recte quærit 46 ſententia R. Jo-

ſeph, סטף סס‎ dictum modo. Non poſſumus autem etiam
לא ב‎ -

ובין להובתו ואםם בן ה'א
הא דתניא לא מעידין אותו , 1ןו200 tra Regem Teſtimonium‏
דווקי לחובתו אכל לזכותן 8400 (huc usque verba)‏ עכ"ל
| מותר אלאה מכָה שקתני
< לא הנין אותו ימקשה שפיר -0-86סטף סס אס Joſeph, deſumtam‏
- דא'ל גבי דהא - דלא דנין licet judicio populi fub-‏ מסם gem‏
חו לחובתו א'כ קשרק.
-תרתי למה לי ביון דאין hic argumentis opus non-habet,‏
- דנון אותו לחובתו ממוס. =- -סת1!מ00 120274 quia clariſſime‏
--שמעינן דלא מעירין אותו +
| וא'ב למה לי+למיתנ' ל4 tra ipſum non dici Teſtimonium,‏

1
6
ההה
ה
Probat,‏
inuti‏ ת.
0
ו
| 81]
iterum:‏
habet‏
6 נונז :
ו
lit, 0‏
Regs ſie‏
ו
beri. (‏
ſenten‏ 20
ו זגס
ת
. 0

Pheat .‏
ה
ום %

י לא
אתוי .
מח ש
חו לא
לת" בין
נין לחו
הא רתניא
חו לז

מתר אל

לא תי א
א [

חה כ

; תי למ
י אותו

| "כעה

י
ו
ו gium‏
ו
OI‏ וו
Neß in‏

ri poſſet, 30 quid mihi hoc bis
probat, nam quia dicimus ſi Re-
gi inutile, eum judicari non polſ- B
ſe, ססם‎ ſcimus & noſtra ſponte מ ף‎
intelligere poſſumus, contra eum

ntia 1 10 4

ſic dicere, מסת‎ licere Regem מעידין אותו וצריך. לומר‎
jludicate, ſi 61 non afferat מ.- -מוסס‎

אפילו לטובתו נמי אין . ei utile ſir‏ ום
מעירין . למלך כלל" וא'כ 1006 fed 11 utile ſt‏ נו ,לט)מ]פ
,, ד eum judicare. 51 hoc 14 quæ-‏
קשרה שפיר עלל רי יוסף

אתה אתחיל מסוניות Hoc icitur‏

teſtari מסם‎ poſſe.

iterum .11 סס‎ modo ſit, non opus רש'י מה‎ 7
habet 000216 , 00 ס0‎ teſtari 11:01- . בספר | מדקרנו‎
tum 606 , unde tandem dicere .

שמצאתי |

debemnus, quod nos inſtrucre ve- נמריםס + כשאומר רש"‎

lit, סטף;‎ etiam in commodum כ*‎ E בתמירה ! יש‎ =
| מסה פפסת‎ poſlet, tamen 06 60 אין רוארה שהוא בתמירק.‎
teſtitmonium dafe illicitum ha- מה בא להודיענו- ויש לומ.‎
beri. Quæ ם‎ ita recte quæritur

ad ſententiam R. Pſephi » cur di- שבא. לחרץ..קרשוא א' שיש‎

?ל;האמררא' בִיתור לשון licitum 618 teſtimonium per-‏ זגס -

hibere, in rebus Regis ipſius, שמביא‎

- וק"ל‎ & jam faeile intelligi ך‎

d. -ס‎

XL. Tam incipiam diſſerere, 06 uſu Raſehi, quæ inveni in

Aibro ם , הררי נמריכם‎ (cilicet Raſchi in explicatione
ſua ad quæſtionem aliquam Cemaricam dicat בתמירח‎
ſe. quæſtionem Gemarican cum admiratione propoſitam fuil-

ſe,) quæri poteſt ad Raſchi, quid opus fuit eum indicare in

Gemara eſſe notam admirationis, cum id ex ipſa quæſtione

Pateat eſſle admirationem fcire, debemus quid Raſchi ſua ex-
Plicatione nos docere velit; Ita reſponderi poteſt, .α
ad quæſtionenn aliquam quæ ad Opinatsrem moveri poteſt
velle reſpondere, quæ quæſtio ad Opinatorem fit quia ſuper-

גס - 0 2

"שמבוצת 'וכיריד לתרץ זרק

flua loquitur, ססטף‎ vocatur
יותיר לשון‎ , & ideo סט‎ 6 0011
זגת‎ , Raſchi 6ו0‎ , quod -אטף‎
rens quærat 6סו 8 6 , כתמידה‎
ג‎ , talia verba חסם‎ ſunt fuper-
flua. Et ſic ſi Raſchi hæc verba
adhibeat ופריך תלמודנת‎ etiam

quæri poteſt, nam 0 verba‏ גזו

ſunt indicium quæſtionis Gema-⸗
ræ, quod notare Raſchi non opus
habet, cum quilibet facile vide-
זג‎ quid dicatur in Gemara & ſic
Lector novit Gemaram quærere,

etiam ergo ſcire debemus quid
תירץ לפירכצת ראשונרק:‎

||לודה אמר רש" ופירך נכם
- כרי שתכנס בלשון בשלמא
בשלמ4ת. לרי פלוני דקות

Raſchi ſuperfluis 11115 vocabulis.
nobis indicare velit? Reſpon-
deo ſi Gemara aliam פריכצס‎
(iiiii) (Juaſtionem) propo-
nat, & illa fundetur in iis quæ

fient, ut quod Gemara quæ-‏ סזוס

rat (altera quæſtio ſc.) ſit re-
ſponſio ad primam quæſtionem,

ideoque dicit Raſchi Gemaram 11-

lam quæſtionem movere, & non
illum qui primam quæſtionem
moverat, & זט‎ etiam ס6‎ quod du-

Qus fueris ut לשון בשלמצת מו‎
intelligas, quemadmodum ille

uſus

אמר רש'י שהמקשן מקשה
בתמ" וא'כ אינו מיותר \ ה
הלשון וכשאומר רש" ופריך
תלמור'יש לנו ג'כ להקשות

וכי אין רואה דפריך גמרא

מה בצת להודיענו \וי'לץ
כשהגמרא פריך לפירכגת

אחר' ונמשברת . הפירכ+ת
|האחרת עד שכמעט נראה

דמאי דיפרך . גמר4ת הוצת

פריך לרבי \ פלוני שפיר
קפריך =5 אבלל לגמרנת
דקא פריך מאי קא פריך
אימור כך וכך ולכך אמר
ירשי ז'ל. ופריך וסוגיות . זו
פסקצת

—

(iiiii) פירבא‎ primo notat frangere, ſc. partes minutas dein-
de quæſtionem, quia illa diminuit quæſiti ſententiam, ut valde parva,

(Rk)

R. e. nullius momenti evadat.

חו
30תגט[)
אא.ן .
8
Kionem‏

ו
הדו

ס -

שו 60
וום
00
ט
7 ץ
י
הלהו
0
ש' סוה
ſimiliter‏
גז ח0
ס16
071
ſcjo eſſe‏
ſponder‏
' 00
mis debi‏
ſionemt‏
ווד dens‏
י
\ 91\2
וֹ[י)] שנ)!)\

—
(
ת
4

אמר וש'
בתג' א'
הלשןונ
תלמור'ית
יאו ה
מה נא
הר
אחר ו
האחית ו
דמא רית
חירץ ל

לה אם

כרי שז
למא
פרן לו
.
ק לר
אמוף ג
שול.
לו ת

—

nuts "
ae unn ע‎

| שניא

₪ '

dens miratur, quod quærens tam

יא 0 מוגיות התלמור \ ם

פסקאא רבי אליעזר אומר בשלמאת ג'טנ0 uſus docetur, ex.‏
בהודאה דו"ק ברש'י ז'לל + quindo B. N. )048( intertogat:‏

R. N. fe habet quod eum וההל" הלו הו - -סעעסזמו‎
gat, ſed 400000272 quæ ſuam quæ- Hep רוֹשאָןמ מש י-‎
ftionem vult interrogare, quæ- צ'כ כרלעיל ויש לומר שלא‎
ri viciſſim poteſt, poſſe ſenſum יאמר רש"י ז'ל + ומשני אלא‎

illius textus alium 60 , ita י 2 זט‎ l
ſententia textus refutatus ſit, & כשהקושיצט כל כך חלושה‎

ער שבמעם אינה ראוירק 64 ) ופריך 1 ר"רש"י 1060
לתירוץ בלל ' ומתמידק -סטף intelligi poſſit‏ זט quærit)‏

ב 4 videre cupit, le-‏ 1816ס regulam‏
רהמקשן קושיות כוא 1 מ אין עומרין..קְגס 200400 gat‏

dicto R. Elieſer in laude, ut ibi- ומתרץ * ואם היא חלושה‎

א'כ קשרה למתרץ למדק dem ſequitur, inſpice ibi-‏
תירץ הקושיות \ ההי?ת ' Et ſi v‏ ;161`)88טף8>;6&י,י:?ץ&
אומר רש" ז'ל - ומשני רייל reſpondet) etiam‏ &( ומ שני dicat‏
- ,'*ןמשנ ר non‏ רש" , 68;ס ſimiliter quæri‏
הא תירץ ר' פלוני בך ואם opus habere illa expoſitione eſſe‏
כן היא קושינ עצומרק reſponſionem, nam 1 uſum in‏

\ 14 ipſa evolvo, tum utique 29 - וראויה וּלח\וךץ‎

reſponſionem ? Ita re-‏ 610 סו0]

ולפי זה פ" כך הוא לפי non prius‏ רש" ſponderi poteſt,‏

פירוש זה לאפוקי פירוש quam 8 quæſtio ni-‏ ומשנ' 010616 -

אחר שאיז לו ה הרין ואם mis 0601115 16 , & nullam reſpon-‏
אין לפניך פירוש אחר \ת ſionem meratur, ubi tum reſpon-‏

debilem quæſtionem proponat, רתצטרך ילרקוציאו ברי י‎
quæ vix סתס מסקוסת‎ 6966, licet ישתוכל לומר לפי הפי זה‎
idem reſpond ens reſponſũ det ad :הוא‎ ,
% .- י

(EkkEE) R. N. interrogat פלוני‎ modus loquendi uſitatiſſimus,
e notant diſputantem inominatum ſeu non neminem eſſe, זט‎ dicunt

ר ,) : % 8ף0 ת.1 -

4 התלמוד מי‎
quæſtionem ſuam. Atque סומ‎
quæri poteſt ad reſpondentem ſi
quæſtio tam debilis, ut re-
ſponſione indigna ſit, cur tamen
0 eam reſpondeat, 6ט10604‎ di-
: רש""זס‎ in ſua explicatione ומשנ'‎
hoc eſt R. N. reſponſum dedit ad
quæſtionem, ut quæſtio non eſſet
debilis, ſed confirmata, ideo-
que reſpondens debet aliquid
reſponſi dare. Uſus quando?
utitur vocabulo לפיכך‎ vel voca:
pulis לפי זה‎ ſenſus eſt, ſecundum
illam explicationem ita judicari,
ſed cum relervatione quod 16
cundum aliam explicationem
alium fundat ſcnſum & ſequi a-
liud judicium, ut ita illis voca-
bulis לפי ודח א לפיכך‎ 1060 uta-
tur, ut ſigmificet ſi non habeas 4-
liam expoſitionem \ 0
aliam explicationem ipſe facias,
quæ tua explicatio ſi vera ſit, non
judicatur ut Gemara pronunciat,
ſed ſecundâm ſcriptam explica-

tionem, quæ habetur in Gmns

ra, poteſt judicari ut habetur in
Gemara Si verò*ν utatur vocçe
משמעי [ס אלמשת.‎ ſenſus 61 , au-
dio דקדוק‎ vel סברא‎ illam ) -מ6‎
tentiam) מוטעסץ‎ illa מסם‎ 68
urgetur זט‎ 7 „ſed tamen eſt

bona ſententia & argumentum.

סוגיות

הוא כך אכל לפי זה אינו
כך משמע. כשרש"י "ז'ל=

אומר משמע אר אלמא בא'

להודיעך שאותו הדיוק או

אותו- הסברגאת אינו דבר:

מוכרח אכל הוא סבראיי

אי נמי או איבעית ‏ אימצע.
הוא כשיש..

כשאומר רש"
חולשות בתירוץ הראשון
ותוזר לתרץ תירוץ אחר *

< ואםם תאמר אם כן לשתוק
מתירץ קמא * יש לומר
שגםם על" התירוץ השני

*₪ גכ איזה: קושיגת ומינה

ומינה תסתיים) שמעתתא *.
ועור אפשר רלכך תירץ.
רש'י בי שטוביי שניםם מן:
האחר כלל כשאומר רשי.

ז"ל כללח הות. כשאפשר

לקרות אותו פרט או חלק
או קצת ולא כלל לכך בא
רשיי זל שזה הוא כולל *

ואכם תאמר מה בא רש"
ז"ל. להוריע לנו בזה * ויש.
| 2 לומר

-
א'מא‎ F
וה‎ Ge⸗
ponfum
00
unde que
ה‎ !
א'מואא‎
0
mum ſu
Gicayit ſi
ſioms w
cundum
וום‎ rel
ף‎ |
שוו‎ , |
ה‎
effe re⸗
hpon
מ
ה
0
dem bor‏
ו
1
pra‏ 6?
ת
ול
—

0

0 0

ק.

- 1

הוכ

אימל מל
להריוך
אתו הס
מניח \
א נמ א
נשאמר.

חלשא

וחוזר לתו
ואם תא
#]הירי)' נ
שס ע
שכ
ומינה ת
ע א
ינו
הא" /
ולכ
r‏ 8
א לתו
רש ל.
[ נלך
םת

[שץ אי נמיזב6ף רש" ן6
obtinet,‏ 5ט)ט סום איבעירחן אומנת
ut in Gewara 40 quæſtionem 16-‏
ſponſum detur, reſpondente‏
Obſervante illam eſſe debiliorem,‏
unde quærit fortiorem, ideoque‏
ואיבעית vel‏ (/7///) אי 1 dicit‏
(wmmmm) ſi verè‏ אימ4ט
objicias fi reſpondens ipfe pri-‏
mum ſuum reſponſum non ju-‏

dicavit ſufficere primæ reſpon-
ſionis memoriam injicere non

debuiſſet ſed ſtatim proferre ſe-

cundum ? Reſpondeo 40 alte-
rum reſponſum e n aliquid
quæri poſſe, סט‎ illud refu-

tetur, fed ſi ill S reſponſi 0.

5 conjunctæ ſint , tum VEramn

effe reſponſonem 44 quam ni-

porro quæri pofſſit.‏ נותם
Poſſet etiam 686 ideo רש‎ 1.
terum reſponſum dare;, ut oſten-
dat utramque reſponſionem qui.-
dem bonam eſſe, 164 660 una ſuſ-

ficere queat, tamen eum ambas

ideo proferre, quia duæ ſem
per præſfent una.

l —

Hæc regula
Seneralis eſt, ſi רשי‎ )11):1!: eſſe

495 סוגיות התלמור : מ

-לומר שבא להוריענו שני
-דברים . האחר כשהמקשן
ימקשה מהקרמרה שנראה
ישהיא אמיתית ולפי האמת
הר־קר*כי. ' שמקשרה ממנו
א להיור] אמיתירת| ו
; ולהרוֹי”רעך שורק שקף אמר
= רש"י קט'ר לומר שאכ היה
אפשר להיות כן אף על פי
שהתרצן רוחרה אותוה אז
ווראי לא הידהק רש" ז'לל
- אימר קסד =. והב' הול
| שקשרה . מאי. קא מקשרק
" המקשן וכ זה התירוץ היה
נעלם ממנו לכך אמר רש"
ז'ל קכ'ר של מקשן כך ולכך
הוא מקשה :
/ לא גרסינן בשאומר ויש".
ל צריך לעיין אמאי
לא גרסינן - הילכך ולפיכך.
< כשאומר א! מבי H‏

)77777( נמי‎ reſolvitur in ⸗ etiam, ac i clicas,
volo etiam ita dicere poſſum.
(mmmmm) אימאס‎ Ppyn 1 אימצק ,װ!סש /איבעיח‎ ita
dicere poter, en uſum inuſtbus, vide ſupra.

(nnnnn)

התלמור „

5
כלל=‎ uſus requirit ſubintelligi, eiſi
detur O pars vel 0111014 pars,
₪ non כלל"‎ )8686 )tamen

hic veram כללה‎ ſeu generalem
regulam obtinere. קםר‎ (nunnnn)
Si 0102 רש',‎ poſſet judicare ſed
eo ipſo vult illam quæ formari
סק‎ opinionem retutare. 6

ſi quæras ſi hæc res nihil valere

debet, tum מסם רש"י‎ opus ha-
buiſſet aliquid addere, & quid eo
nos vult judicare ? Re-
ſpondeo, eum nobis duo oſten-
dere velle; Primo quando quæ-
rens quærit aliquid per allatas
cauſas, & viderentur illæ cauſæ
eſſe veræ, & 116 tamen per re-
rum naturam מסת‎ ſunt veræ, inde
זט ספוס‎ hanc quæ ſuboriri poſſit
opinionem deſtruat addit

x*2 ט קא‎ oſtendat 8

poſſibile fuiſſet talem opinionem
oriri potuiſſe, ſi reſpondens 1-
lam תסם רש"י +6הוצטץ461‎ dixiſ-
0 קם"ר‎ , 0086 0 1000 pa-
tet, ſine 85 refutatione,
talem opinionem tamen locum
non habere. —
Deinde 1ואטף‎ poteſt, quid quæ-
rit quærens, an סם‎ ergo reſponſio
occul-

סוגניות

אילו להוריעך התכלית]

והנפקותא במרה. שפי' ויש
לעיין היאך מוכחזה משם*
בד א ומיהו כשאומר רש"י

'ל או מכ'רל אלו מיעום.
הרבר ההוות שלנת נידון

אותו כמו האמור לעיל= +
דאל'תה הוא כשאומר רש"
ול דבר שאינו מוכר' מכאן
מצר עצמו וב4ת להכריח:
אותו מצד הופכו או סותר+
ואף על" פי כן ואף על<

נכ כשאומר רש" — א

מב' לשונורז האלו הונ
כשיש לרשיי ז'ל איזה משנה
או בריית4ת או מימרנת
ועליה קשיא. ל" לז'א אף
על פי בן ר'ל אף על גב
שהמימרגת ההי4א. נרארק
רקשינת יש לנו לתרץ כך *
סלק רעהך ומהו רתימא
כשמביא רש" ז'ל א' מב'
2 - לשונות

(nnnnn) קס"ר‎ i. e. קא סלקא רעתך‎ Judæi vertere ſolent.
49 haͤtte wollen außgehen ſein Verſtand.

( ooee)

occultae

ait 0

0
א גרסנן
ה
fuit 6‏
וסו
6ותם
סם
מול
מנך ץ
ett,‏ ם
ex‏ ף
ade‏ סמו?
deducatu‏
י
vel‏
ת
7 גס 6
beat id‏
ראלת'ה
ה זלנוף
10
ה
כ אס
gice‏ זגל
י

—

\

0 non

0

| 6תו

לו לו
לה
נר'א ו
ז
הוגר ה
אותו כ
דאלתה
ולרני
מר ש
אוחו מע
אף =

ג כשאו

' לשו
ש ל
א ג
ל 7
ע ל
להמר
וא
סלקא .
נשמנוא

NMn

occultaei fuit, hinc ergo רש"‎ di-

-- לס"ר זס‎ ſenſus quærentis hoc

modo fuit, indeque quærit.

- מסם ) לא גרסינן‎ doccmus hoc)
ulurpatur quando aliquid dictum

fuit ante רש"‎ quod noluerunt,
ſi Uſus ita inveniatur
meditandum רש"י זטס‎ id docere

nolit.

Si ihveniatur טסגססץ‎ 1 0:

vel לפ יכך.‎ (ideoque) tum indici-
um eſt, ſequi fundamentum &

quid ex ס6‎ fluat, qua 00 cauſa
tunc attendas, unde id fluat 6
deducatur.
Ubi רש"‎ dicit &ι (00000)בד‎
vel ומיהו‎ (& tamen) notat dimi-
nutionem (vel exceptionem) rei
de qua agitur, quod illa non ha-
beat id jus quod anteceſſerat.
רש" 8 (קקקקק) ראלת"ה‎ ita lo-
quitur, indicium eſt eum id 840
non ſatis validis rationibus urge-
tur refutare velle. רש"י51‎ 4

cat יאף על פיכן‎ )774( (Etiamſi)

vult dicere, 660 res ססם‎ modo ſit,

6 ſic ם‎ dicatur גכ‎ 7 8 Errrrr)

idem

-

םרג”רת רתלמרר קס

= tum tibi

497
לשונות האלוהוא כשנראה
| הדבר שהו מביא הוסת.
פשום ואין צריך להבונת
ולגלות החידש אמר סלקא

דעתך או מהו דתימנת
ה כך וכך קא
משמע לן שאינו אלא כך
וכך * וגםם כשאומר רשיי
ז"ל אם תמצא לומר הוא
- כשמיבד דבר על7 הנאי או
הקדמדה בלתי מבוארת *
אז שואל אםם תמצא לומר
שזארת ההקרמוה היא כך

וכך מה תאמר בזה אלאתע

על כרח' צריך לומר שהוא
כך וכך וקרוב לזרה הוצת
כשאומר הגע עצמך ' גם
רגיל רש"י ז'ל לומר לשון
מכרי והוא נ"כ לשון קושיא

באשר רחתירוץ שמתרץ].

אינו מספיק והקושיצת עריין

במקומרה עומרת :
לפעמיכם

)0 0000 ( בד'א‎ eſt abbreviatio plenius במהרבריכם אמוריםם‎

ſermo non aliter dictur eſt, quam hoc modo.

דאי תימצת 25 quatuor vocabula‏ זתט) דאלת' ה (קקקקק )

ſi nolis hanc ſententiam dicere.‏ ס;.צץסצק
Rrr.‏

(77777)

< הא שהתי

49

idem valet, unde 1 רש*‎ una vel
altera harum phraſium utatur,
ad verba vel Miſuæz Exoti-
carum vel מימרצס‎ (dicen-
tis) & 24 illos quæſftio moveri
poſſit, indicium eſt, eum velle
dicere quod etfſi videatur ad illa
aliquid quæri poſſe, tamen ideo
modo poſſe urgeri.

(aſcendit ſcientia‏ סלקא דעתך

tua vel ſententia) vel מהו דתימא‎
(ſi eſſet dixiſſem) ſi oceurrant,

ſenſus eſt putaſſem ita eſle, adeo-

que nos audire facit ita non eſſe,
ſed alio modo.
Et ſic ſi “) dicat, אם תמצאת‎
(ſ poſſis invenire ad dicen-
dum) ita obtinet uſus, quod ſi
ad aliquid reſpondere vult, &
habeat conſequentias, vel re-
ſpouſum acceperit, per alia alla-
ta ſed non ex fundamento, tum
interrogat אם תמצצע לומר‎
(hoc 68 etiam tibi concedam
quod allatum ita ſe habcat- 6
loeum habere queat) quid tamen
velles dicere ad id quod ita non
eſt,

< סיניות התלמור מ

לפעמיס) יבא רש" ז'ל=
לתקן שלא הטעה
ותלמור פירש אחר בגמרא
או מפני שהדבריםם סתומי"
וחתומיםם ואז לא תוכלה
להקשורת על רש" פשיטא
מאי קמ'לן אלא שתוכלל

- לומר מנא ליה לרש" 'ל

פירוש זה רלמ4ת הפירוש
אחר הוא אמת ותדקר' אם
הוא מתיישב מצר הלשון
או מצר הענין ' ואאחר
שתבין הדבר ותתישב לך
הפירוש האחר תחזור אהר
איזה קוש" שיש על הפירוש
האחר * ונקוט כללז .זרק
כירך קורםז שתראה פירש
רש"י ז'ל עיין אתת בעצמך
פירוש שלל הגמרא ותראה
אכ כוונת לפ? רש"י.ז"ל<
א"כ אינו קשרה כאן כלום
| ואכס

)?90447( ואף על פייכן‎ 06 verbo ad verbum, e& naſur ſu-
per, סה , + פי‎ 11 dicat quemadmodum quilibet videt naſum eſſe ſupra
os, ita quilibet facile videt hic quæri poſſe, tamen reſponſio etiam

datur.

(rrrr) אף על גב‎ naſus ſuper tergum, 1 ,6. ut ibi ille non eſt, ita

non quadrat quæſtio.

(T1rI)

-.
0
20
5
5

3

ek, 1
alio ile
ף‎ [-
(adop
tia ipſa
לתנז‎
1
אנתי‎ )
eſt gue
ata non
200
סת‎
rpe
ך סוף‎
Anpeecti
mo 0
ו.‎
non ק‎
נשימא‎
ג‎ 8
6סם‎ 2
6% , 1
סמס‎ Re
מוס‎
ו‎
1 1'6}%(01[
(16'"װ`וֹ` ע‎ /
id intelle
ו‎ -

ים

וחלמר
א מי
וחתימים
והקור
מי כ
למו מ
וה
אחי הוא
הא מת
או ד
הג'רוש ו
איזלקושו
חאוף י
- קד
הול
'ר 'שן
אם כוין
ו כאע
—
ץ 7

ele ו‎
(11}10 etlam

1 eſt, ט‎

(dt,

alio ס1ו1‎ modo eſſe. Et סס‎ quo-

(ad operam) 46 מ1‎ tua ſenten-

tia ipſa invenies תסם‎ ita eſſe ut
tu 5הז‎

Etiam Jarchio frequens 61 vox
DR& (quamvis) ſi סאם‎ occutrat
eſt quæ סוו‎ (hoc eſt ſi reſponſio
data non ſufficiat, inquit אכתי‎

a ſi dicat quærentis objectio ad-

huc 11 ſuo valore manet.)
Sxpe' רש‎ prævenit errorituo,

quo poſſes alium Gemar 2 ſenſüm

amplecti, vel quando poſſet ſer-
mo 07247 tibi nimium difficilis

videri, 40 obſignatus eſſet, tum

non potes 48 רש'‎ 6
פשיטצל‎ (commune vel facile eſt
ita dicere, nec opus eſt eum id
nos audire facere) led potius di-
cere, in quo fundatur expli-
catio Raſchi, nam poſſet & alia
explicatio vera eſſe, ita res qui-
dem inquirere tibi permiſſum eſt,
an reſponſio locum habeat, אס‎
Phraſi, aut diſcurſu, & ſi probe
id intellexeris, & ad alteram

tuam explicationem reſponſum

Acceperis, tamen circum pice an
non nova quæſtio formari poſ-
ſit 4ה‎ alteram illam explicatio-

hem.

₪ צ[‎ 2 Hanc

49
eft, non poteſt fieri quin dicas QD ואםם תראה שלא‎

לפירוש רש* ז'ל אזי תראי
לתרץ למה לא פירש רש"
ז'לל הפירוש שלך עד כאן
תוכן רבריו * (גםם נרארה
לי כשלומד המקשן בגמר
יצייר תחילרק בשכלו קודם
שלמד התירץ שטתרץ \ ב
בומר4ה מה נוכל להשיב
ע קושוה זארת ואכם
תראה שכוון לתירוץ . ש
שמתרצת הגמרגת אזי טוב
ואם תרארה של:4ת. כיון
לתירץ שבגמרנֶת אזי יראה
ויבין למרה לא מתרצרת
| הגמרגת התירץ שלו וכן
בשלומד התירוץ שבגנמרא
יראה מה יש לחקשות עלל.
התירץ הוה ואחר שיוליר
לו קושיא ירארה אםם כיון
לקושיות הגמרא מה מוב
ואס לא כיוון יראה לתרץ
למרק לא מקשרק המקשן
קוש" זו ויראה אכ התירץ
מיישב בל" הצורך שלצת
יהיה

התלמור ‏ מ

Hanc regulam generalem ob-
ſerva, antequam evolvas expli-
cationem ר ש"‎ , conſidera וח1‎
8 fac pro סטז‎ virili explicatio-
nem, deinde, ſi hoc factum, tunc
demum ſume explicationem jar.
chii & vide חה‎ tua ſententia con-
veniat cum explicatione רש"‎ ad-
eoque nihil quæri poſſit, etſi non
convenias cum רש"יסת10ו102!קא6‎
tum videas quomodo cauſam
invenias cur ille tuum argumen-
tum בסם‎ fecerit. Hucusque fun-
damentum ſermonis ſui. Atque
סת‎ quando diſcis Cenzaram» 6

quærens quæſtionem movet, ſua-

deo סת , 1מם‎ pergas 1 4
Gemara, זט‎ videas quid ג[[1‎ re-
ſpondęat, ſed cogita prius apud
te ipfum an non 115סכ‎ reſpon-

dere, deinde quando reſponſio-

nem inveniſti, vide an illa con-
veniat cum Gemaræ reſponſione,
quod ſi ita bene ſe res habet, ſin

minus (non tuum inventum למסס‎
veniat cum Gemara) diſpicien-

dum tibi eſt, quid cauſæ fit, quod
Gemara non ita reſpondeat, que-
madmodum טז‎ cogitabas. 1
militer quando diſeis reſponſio-
nem in Gemara ad quæſtionem,
tum meditare an non aliquid ad

סוניות.

illam reſponſionem quæri poſſit,

יהידה קשה באיזרה אופן *
עור שם בשער ד כל דיבור
תוספורת תצטרך לחרר
שכלך להבינ; היטים כי בכל
מקים - כוונר התוספורת

להודיעך דבר חידוש מוה-

שלא חיית יורע בלא זאת
וזרה לך הררך תראה על
איוה רבר מהמשנורה או

מהגמרנת מרבר תוספורן

ותרארה מדוע ל₪ התחילו

יממקום אחר אכ= ‏ אפשר
|ווצאת לך תועלרת -גדולל

מזה וראה לחבר התוספות

| מרישנת לםיפ:ת.. ותרארה

יכוונתו וסברתו ופירושו
ומאיזה רבר נשמר התוספ'

ובבל מקובם שמביוצת .ב

בתוספו ופרכינן או ומקשי,
וכיוצא בה הנה יש קושיא
עלד פירושו האיך נוכלל

לומר. פירושו אמות מאי
קא מקשרה המקשן -ובגת

לתרץ שפירושו הו4ת אמת

והטקשן כך הו מקשרק

וג=ש

סא
an 0‏ 6)
tus‏ נוס
ſin min‏
eſt, qua‏
\ & 0
ſi caufan‏
ſpice ut‏
\ סך
hæe ley‏
catione‏
6
6 ם
ס
07
deber‏ ת
00 6
ס ום
ותק
ת
0 ך#ס(#ק
ים
מנס6
8, נחסת

הים

ץ וום
) ת
1
. ו
0

הה 7
עע נ
חוספות
שכלך לה
קם (
י
שלא הית
וה
איה רכ
מהגמראן
האה

וא ך

מהוראת
משא (
נותו ו
ומאה רי
ונכל מ
מכ ת

לא כל

W‏ ש

ו 7 מש
: להרץ שניו

& cum inveneris quæſtionem 1.
de an Gemaræ ſit convenientia
cum tua quæſtione, ſi ססם‎ benè,
ſin minus tum indicandum tibi
eſt, quarc hæc diſcrepantia (cum

Gemaræ judicio) & tum‏ & סםז

ſi cauſam illam in eneris, circum-

ſpice זט‎ ita ſatisfacias, ut nihil
Etiam 1
נמריכם‎ Capite IV. invenitur
סאת‎ regula;, quod in omni קאס‎ 1-

porrò quæri poſſit.

catione Teſephoth probè attenden-

dum veniat, quod illa aliquid --סם‎
1

vi doceant; Et ille mos eſt Zo-

ſepheth זט‎ quoties exponant verba

Miſnæ, vVel Gemaræ, tu 5

ri debeas quare annotent 44 illa:
& non alia verba (Miſnæ vel Ge-
אא‎ ( , atque 18 age quoties.
tibi poſſibile 68 , 86 invenies ma-

ghum anzilium ſtudiorum נסז‎

rum. Atque etiam potes 72/--
conciliate, ſi conveniant‏ וקס
ab initio ad finem, potes videre‏
corum ſenſum, & explicatio-‏

nem, & qund evitare voluerint.
Et in omni loco ubi Yeéſephoth ut-

untur vocabulo ופרבינן‎ (quæri-
mus) vel ומקשינן‎ (quod idem
ſignificat ut vidimus ſupra) &
ſimilia, tum indicium eſt, quæri

ad explicationem ipſorum, quo-
modo poſſumus dicere ejus ex-
Rrr 3 < ום.‎

.+ 0 מוית התלמור ם

וגםם כן כשאומר ומשני
הוא ג'כ על דרך זה נראה
לענירת דעת! וצריך אתרק
|לומה אי אמררת בשלמ4ת
לאידך פירוש שפיר מקשה
| המקשן אלא לפי/התוספות
קשרה כנ'ל אז יתתרץ ויש
יוכל מקוםשתמצא בתוספות
יהלשון פירוש יש
ישם פירוש אחר או -ברש י
-אובשום מפורש והתוספות
ינשמר .מזה ואםם לא תמצא
ישם שום פירוש אחרתראה
בשכלך איך הייתי יוכל)
ללמוד הפירוש בלא תוספות
יואז -תמצצאס שהייתי יכולז
ילטעות בפירוש אחר ותראה
ילתרץ למה לא נאמ'תפירוש
יהאחר :
וכלואם תאמר שבתוספורת
יאם מיר כשמפרש
יתוספות פירוש ראשון מיד
מקשהואםתאמר צריךלומר
יבלאזאת רצה לומר בשלמא
נכלא פירושו של תוספורת

/

התלמור ‏ מ

בס
tionem 606 veram.‏
rum ,„ nihil quærit quærens, re-‏
ſpondere vult ſuam explicatio-‏
nem veram eſſe, & quærens ita‏

Si hoc ve-

quærit. Atque ita ſi dicat ומשני‎
(reſpondet) ſenſus eſt ita mihi
videtur & tibi dicendum eſt
אי אמררת בשלובם‎ (ſi dicam ni-
1 opponi poſſe) ſic eſt, ſi dicam
alteram explicationem < 6
quærit quærens, ſed ſecundum
explicatione ב‎ Toſephoth, quvxri
סזס‎ ut ſupra dixi. Si uſus hic
occurrat, reſpondeo hoc modo
ויש לומר‎ poſſe dici eum 164 quæ-
rere.
Ubicunque inve ies מ1‎ Zoſe-
photh, phraſin explicationis, tum id
indicium præbet, adeſſe aliam
explicationem aut ם1‎ aut
alibi. Ideoque תמסץגס‎ 77
ne diſcas aliam explicationem, &
hinc ſuam explicationem addunt;
ſi verò ססם רש* מ ססם‎ alibi 1-
am explicationem invenias, tum
meditare quomodo tu ſine Zo-
ſephoth locum explicare potuiſſes,
& tum invenies 10 errare potuiſ-
15 alia explicatione, 66 tum in-
quires in modum reſpondendi,
ad quæſtionem cur altera expli-
catio non fuerit addita. Ubicun-
סטף‎ Zoſephoth dicunt תאמרו‎ Sig
1

סוגיות

|אלא לאידך פירוש אזי לא

קשה יואםתאמר אלא עתה
קשרה אבלל כשהתוספור]
מביאין פירוש אחר סמוך
לפירושכם ואחר כך מקשו
ואם תאמר אין כאן בשלמא
דהתוספורת מקשו לשני
הפירושיםם ולכך. - כתכו

- באחרונה ואם תמצא איזרק
קושיא ברש" או בת וספורת

תשתדל לתרצם כי כל רברי
התוספות במרה ובמשקלל
ובמנין ולא יתר אפילו אורז

אחת של4ת לצורך ואתרז

הוז של+ת הכנות. לדכרי
התוספות ותראה לישב כל
דבר על אופניו מאין יוצצת
לתוספות הפירוש זרק אכס
הוא מוכרח גם מנהג רש"י

ז'ללרשום המלהאו מלור]

ולפרש אותם ולא יותר ואף

עלפישמאריך בלשונו מכל

מקום אינו בא לפרש שום
אות יותר ממה שרשם אלא
בשרשם רשיי ז"ל המלרק
וכ

l

1 ו‎
והגזוסן‎
70//;”!0/?0!(
iamſi ?
Pprimam
quætant
016 ſab
1
tione 7.
Catione
אמרות‎
ף‎
liam ex
ק‎
האמר‎ 7
למא הז‎
guirunt
Kideo 4
\
ve‏ וש'
1ס מסת
ף צ
ſit, per‏
ו
tem habe‏
תש ו
0 ת4

0 ק 0

ו
ה
fluat 0‏

Ltiam

א
ה ג
| מאי9
- עותם

אם האמו

והתוסגוו
י
נאחונה
שא נר
תשתרלל
התוספוה

ל

אחת עלי
הא ל
התוסגות
רנו על;
להוספות
הוא מוכ
לדשר
ופרטא

5 התלמור‎
ſi quæras quæſtionem ſæpe pro-
poſitam, & ſcire cupias ubi illam
Toſephoth proferant, ita eſt, et-
iamſi 0070ק72/6‎ reſpondeant 41
Primam exp'icationem, & tamen
quærant ואכם תאמרו עסק‎ tum
01106 ſubintelligi בלא זאת‎ id eſt,
1006 ſe haberé bedue explica-
tione Toſephoth, ſine altera expl.

catione, rectum fuiſſe nec quæ

ri ואכם תאמרו‎ , ſed jam maximè
quæri debere. 500 ſi Teſephoth -ב‎
liam explicationem proferant,
Præter ſuam, & deinde quærant
בלגה זארת 68 גסם ואם6 האמר‎
vel בשלמא‎ , nam Zoſe Phoihi in-
quirunt in utrasque expoſitiones

& ideo addunt נוזואם תאמר‎ fine.

Et ſi invenias melionem in
רש"‎ vel Taſe⸗ photh,vide תה‎ illam
non poſſis refutare, nam ſermo-
nes Toſe eef ſunt valde accurati
ut ססם‎ plus ססם‎ minus ת1‎ 5
6ת‎ , verbo Toſepheth סה‎ literam
quidem fuperfluam vel deficien-
tem habent, ſed ſi non intellexi-
ſti ſermonem Toſephoth, videas
an ad quodlibet ſuo Hloco reſpon-
dere poſſis, ut perſpicias quo fun-

damento explicatio Toſepheth ni-
tantur in 2 explicatione „& an
fluat vel non.

Etiam moris eſt Jarchi Vel ver-
bum

0 יסוגיות
וכו' אז ררכו לפרש כלל
חלשון ההואיוכלל מקוםם
שאומר רש'יז'ללשון השתא
משמע רהשת43 משמיענו
התנאת רבר זה והכי קיימזת
מה שאין כן כשאומר רש"י
ק'סר שהוא מתבמל לעולםם
לבסוף * וכל מקום שאומר
רש ול רקס'ר בדלירת
פירושו וְהוא * פ"זה שאני

אומר לך בשביל דק'סר כך |

וכשהוגת אומר קס'ר בל4ט
ד פירושוהואע שאין עולדה
דבר זה בשלמורז כי אכם
בחצי ' כלמקום אומר רש"

ז"ל הלשון הילכך פירוש הא
לך כלומרמכאן אני לומד

כך כל מקוםם שאומר רש'י
ז"ל על כרחך פירושו הכי
מוכרה ואיז לך ררך אחררת
אלאא זו בלבר * כלמקוכם
שאומר אלמ:ת פי/ ירארק
מכאן * וכל מקוםם שרש"י
ז'"ל אומר כגון נשמר מאחרי

ולקמן ברש"י פירושו מיפלג.
ולקמירק פירושו בפמוך *

ההפרש

התלמור מ

44
bum vel plura annotare, 5 nihil
aliud, atque 060 longus ſit 1 4
explicatione, tamen non plus -אס‎

plicat quam annotayvit. Sed 1
annotet vocabulum, & addat וכ‎
(ut ſequitur) tum exponit totum
ſequentem ſermonem. Et ſi 01
cat השתצת משמע‎ (nunc audi-
tur) id eſt audiamus quid dicat
Doctor, & tum ſic ſemper manet,
ſed חסת‎ ita 3 רש"י‎ dicat קא פלקא‎
דעתך‎ (intellectus tuus ita voluit
vel ita putabas) qualis phraſis
quidem ſententiam notat, ſed non
permanentem, verùm quæ refuta-
tur. Et ubicunque Raſchi dicit
דקס"ר‎ cum Qid indicat illam
explicationem quam allegat, 14-
lem fuiſſe, quia alter itaputavit, ſed
cujus ſententia non permanſit.
Et 8 רש"‎ dicat קס"ר‎ fine in
סתותו‎ vocis, tum indicium eſt
ſententiam de illa re non plane

deſiiſſe, ſed tantum ex parte. U-

bicunque רש"‎ dicit, הילכ"ך‎ 04
explicatur per סט‎ vocabula
הא לך‎ ) 6606 tibi) quæ volunt, ex
hoc loco diſcimus illum morem.
Ubicunque רש"‎ habet vocabula
על כורחף‎ ibi זטוגוסת‎ , 18 pro-

batum 640 , & hanc ſolam viam, מסמ‎ aliam h bere.

< סוניות

ההפרש שיש בין. ומקשיגן .

לופרבינזובין ומתרץלומשני

< הנהומקשינוהקושיאגרולה

ואין להבטל אכֶל" ופרכינן
הפירכא אינו גדולה ואפשר

לבטלרה גכז ומתרץ שייך

לכלקושי:ת גרולה שמתרץ
רהמקשן מקושיירתו מצר
התירץ אבלד ומשני פירוש
שמשתנרה מקשן מקושיותו
לקושיות אחררת וצריך
דהמתרץ גכ להשתנורת
משנויא לשנוי אחרת י כל\
מקום שאמר מיהו פ" מהאי
משנרה או מהאי טעמנת
יש ללמור או לומר דבר זרה'

כל מקוםם שנא' בשלמא לר'.

פלו'לא קשיאייש שם קושיא

< קטנרח עלד המר זה אבלל

לאחרקשיא בכל מכלבל :.
שייך לסוגיא ראשונה :

- במסכת

ſignificatur inde novi rem ita ſe habere.‏ , אלמצת dicit‏ רשיו

Et ubicunque רש"‎ dicit כגון‎ notathoc, ſed מס‎ aliud obtinere.

Et

1

-
/

סלל- ל מסשס קס מסה סי לא ם

7
י 056 ש0 סללב =ב בס מו2 הל ה בסקו פ סללומל להמי [ 5אכ סל המלק ל

--
הב

—

ושס
notat l‏
גוף
לקמיה
ו
]
inter‏
נחוץ
notat d‏
ץ non‏
סת
indge re‏
סת
10
4מ
ף
ctiam
notatu
ſuamn
מוד‎ t
ו‎
1
רש‎
ו‎ 0
ה‎
ף‎
ף‎
ו‎
poted,
%
11
אס‎
7

ההגוש
לוגרניג

- ההוק

ץ לה
הפירכא
ונטלה
לכלקיש
הקו
התר \
תו
ר”קושי:י
המחוץ
משא
ו
מעה :
"7ללמוך

2 קם

לו'ל ;

| ה מחע

אחרק:
סג

ש2
ת :

obtinere⸗
ו‎

Et ubi utitur voce PS porrè]

notat longe abeſſe, ab illa סץ‎ 06

qua agit,- ubi רש" סעסץ‎ 6

3 לקמיה‎ ) 004 etiam porro notat)
ſignificat rem proxitnam eſſe
rei de qua agitur. Differentia

inter ופרכינן & ומקשנן‎ vel

ומקשינן, 64 סאם ומשני 8 ומתרץ
notat magnam quæſtionem, quæ‏

non poteſt refelli, ſed ופרכינן‎

notat minorem quæſtionem, quæ
inde refutari poteſt, & ſic ומתרץ‎
notat quæſtionem magnam quæ
ג‎ reſpondente reſponſum accipit,
ita זט‎ quærens ipſe recedat 2

quæſtione, ſed ſi dicat 04ט0) ומשני‎ >
ctiam ſignificat reſpondet,) tum
notatur quærentem quæſtionem
ſuam mutare, in aliam quæſtio-
nem, זט‎ ita hinc etiam reſpon-

dens debeat reſponſionem ſuam
in aliam convertere. Ubicunque

notatur ex Misna‏ מיהו 6ו0 רש"י
ſenſu, illam do-‏ מעכם vel ejus‏
hauriri poſſe. Ubicun-‏ מוהמו -
que dicitur, recte quidem eſt, ubi‏
quis nolit interrogare, ſed tamen‏
parvi momenti quæſtio formari‏
poteſt, quæ autem non æſtimatur,‏

ſed ſecundum alterius effatum il-

la quæſtio omni modo explicari

poteſt.

- = 80 primum uſum porrò nota,

.5 | in

א 0 מוית התלמור מ.

במסכת \ הגינה דף ר' ע'א
\ וז'ל נשים ועבדים
כו' בשלמא נשיםם כדאמרן
אלא עברים מנא לן אמר רב
הונא אמר קרא צפני הארון
ה שאין לו אלצת אדון אחר
יצאזה שיש לו ארון אחר הא
למהליקראמכרי כל מצוה
שהאשרהה חייברה ברה עכר
חייב בדה כקל מצורה שאין

האשה חייבת בה אין העבד.

חיים ברה הגמר לה לרה
| מאשרה: אמר רבונגת ל4
נצרכרה אלות.למי שחציו
עבד וחציו בן הורין. ע'כ
הגמראי והנה קשה בגמרא.

זו כיון שהמקשן ירע מסברא.

זו רגמרינן לה לרק מאשרק
אםכן מאי מקשה מתְתלדק
עבדיםם מנאת לן הא ורע
דגמרינן להלה מאשה וכיון

דאשה פטורה מראיי דכתיב.

זכורך ממילות אף ההעבר

פטור ונל'עד דכך פירוש.

שלהגמרא ובתחילהמקשה
עבדיםם מנא לן רצרה לומר
: דהיינו .

306 o Hn

Tractatu Cha gigah ſol. 4. Col. 1.‏ מו
tradi, quod ſœminæ 66 ſervi non‏
præciſe obligentur 40 ter in anno‏
comparendum in templo (de quo‏
Deut. XVI. Lev. XXIII. &c.) ſic‏
quærit Gemara, verum quidem‏
quod non opus ſit fœminas com-‏
diximus, ſed unde idem‏ זט parere‏
de ſervis probamꝰ*; dicit Rabbikhun-‏
S. inquit debes comparere‏ .6, 22
coram Domino Deo, unde conclu-‏
dimus, qui non niſi unum domi-‏
num habet ille ad comparendum‏

obligatus eſt, ſed non ת‎ ſervi,

qui adhuc alium Dominum -ם‎
bent qui hinc ad comparendum
non obligantur: Atque inde inſtat
Gemara, cur 5.5. opus habet id
annotare, nam id ſcimus, quia
novimus quod +11180 præcetum
etiam ſervum obliget, & ſic quod

דהיינו חצי עבר וחצי בן

= חורין דאינו יכולין ללמור

ימאשה מנא ל[ןרפמור מראיי"
ומשני.רב הונ' אמר קרא אל
פנוי הארון ה'מי שאין לאלא
אדרון אחד יצא זה אף שהוא

חצי בן הורין מכל מקום חצי.
עכד הוא והוי ליה'ב אהונים

ולכך פטור ומקשה האלמה
לי קרא ר"לגכי אשרה למוק
ליקר4ו שהאשרה פמוררק
מרגתוו" מבדי; .ברל מצו
שהאשה חייברע ברה עבר

- \ ים ברה רגמרי" לרז לרה

quod fominam obligat,
fœminam nonobligat, nec

ſervum obſtringat, & ſic ſervus non obligatur, quia dicitur
(פוט ) לה לה‎ ut notetur ut fœminam, ſic & ſervum ab illo
præcepto eximi, quia 06 utrisque id vocabulum dicitur:

Dicit Rabbia מסה‎ aliter me audire facit, quam illos 1נו‎ non
obligantur, eſſe partim ſervos, parrim liberos, hucusque Ge-

mara. Nunc ad Gemaram quæri poteſt, quia interrogans ſci-

vit ex hac סכרא‎ (ratione) quod dicamus לה לה‎ 06 uxo-
re, quare ergo ab initio quærit, unde id habemus, quod

ergo etiam ſervi non obligentur, ad comparendum, ſceiverat
tamen quod 5 55 לה‎ 06 fœmina, 6 illa non פטקס‎
habet comparitione, quia in præcepto dicitur זכת.‎ (quo no-

6 mino

tatur Virxos obligari ad veniendum Hiereſolymam coram Do-

8 סחום .
ו
לה לה

vum et
compar
Hince ו‎
ditione,
hanc ed
ט‎
ה נסת‎
חסת‎ %
יו‎
ו‎
400 1
Queritur
901

) ך -

e‏ ף
0 55
ו
החש
ס9
תאז 0
Part‏ בוֹ'ם[)
ג סוו
quodpor,‏
000
61}0'\%8
0 שוּוֹ

Gdire 0

ות1 0

ג

מאלה
ומשיר
הא
אדן אה
ח' נו
נר הו
לקס
ל"קואו
לקיא
רא"

שאעה

ח'כ גר

obligat,
סע‎
dicitur
ת‎ 0
00
&סמ'}ט})‎

, 0 6ו

(82!15}61'
0 0
,
ום.‎
on Opi
quon..
lamn י‎
ו

diſcimus ſervum אס‎ fœmina, per

& ex parte ſetvus eſt

-₪ \ ||סוית החתלמור מ
מאשה וא"כ ביון דאשמעינן mino & non fœminas) ( 1 quia‏
רעבד פטור מראו" מקרא 2 ' לר
אלל פני האדון וכו' ממילצת illam conſequentiam‏ 00 י₪
י . ſcivit, ſcimus noſtra ſponte, ſer-‏
נשמע שאף האשה פטוררה vum etiam 38 ſolennem illam‏
מראייה ול'ל זכור להוצ'ות comparitionem non obligari.‏
את הנשיםם ומשני רביננת Hinc puto pro mea exigua eru-.‏
לא נצרכה אלא למי שחציו ditione . explicationem Semaræ‏
— 5 ו -מז hanc 646 005080 , cum primo‏
עבר וחציו בן חורין 77 terrogare unde habemus ſervos‏

non teneri ) 44 illam apparitio- אילו לא נכתב גכ' אשרה‎
nem) & inte ligere ſervos ex parte
- 1106105 , quos אס‎ fœminarum -אס‎

היירתי אומר רקרא 'אל פני
הארון בא להוציא דווק>ת | ne‏ ו
emplo 81106:6 מסם‎ valemus, nam
apud illos non dicitur 09, unde כולו עבר הוא דפטור אבל‎

quæritur quomodo de illo ₪- חציו. עבר וחציו בן חורין‎
mus, quod מסת‎ opus habeat com

-- י קיתי אומרשהוא הייבלכך 44 ? Parere coram Domino‏

quod reſpondet 927 Huna, quia כתיבם‎
5.5. quærit & clare notat, venies יו ההל‎
coram Domino Deo, inde diſcimus eum intelligi, qui tan-
tum unum Dominum habet, illum debere comparere coram
Domino in templo, cum exceptione illius qui ex parte liber
< qualis מסם‎ tenetur comparere, nam
quia partim liber, partim ſervus eſt, tantum eſt ac ſi duos Do-
minos haberet, & hinc liber eſt (ab illa comparitione.) 4
quod porro quærit quid ergo locus S. S. opus habet annotare,
(ſc. 00 fœmina quod libera ſit) nam quia dicitur לדה‎ 59 ita
diſcimus omnia Præcepta ad quæ fomina obligatur, ct-
iam lervum obligarè, quare quia probatum eſt quod פסת‎ au-
dire fecit, quod ſervus à comparitione liber ſit, אס‎ Textu
אלל פני האדון‎ coram מש‎ (Deut. (.16.ז1.]לא‎ nempe
qui unum Dominum habet, & non ille qui duos Dominos ha-
: : 588 2 000

סוגיות התלמור מ
כתיב. גכי אשדה בהריות
דפטורה מן הראייה ואם כן
גכי עבר ל'ל קרא רה!ת
גמרינן האשרה אלא ½ —
דקראבא להוציא חציו עכר
וחציו בז חורין וק'ל ;

5

bet, jam ergo probatum volu-
mus, fominam & ſervum pari
jure gaudere, & hinc perſcimus,
fœminam à comparitione ideo
liberam eſſe quia ſervus liber eſt,
- 8 inde quæritur quid opus habeat
annotare vocem זכר‎ ut inde il-
lam fœminarum libertatem pro-
bet, cum tamen ex ſervorum -אס‎
emplo probatum ſit ſœminas 1- 70
beras eſſe ?
debere propter ſervum ex parte liberum, nam ſi non dictum
fuiſſet apud fœminam, dixiſſem verſum אלד פני האדון‎
coram Domino (Deut. XVI. II. 16.) velle probare totum ſer-
vum liberum eſſe, ſed partim liberum partim ſervum obliga-
1120 comparendum coram Jehova, inde ergo additur ad uxo-
rem eam liberam eſſe debere ג‎ comparitione; Quod ſi ita-
que גזו‎ ſit, id non opus habet annotare, quando de libertate
ſervi agitur, quia exemplo 11 uxoris diſci poteſt, & 0 pro-
batum, & affirmandum eſt nobis illo verſu quo ſuperfluum
eſt probari ſervum partim liberum, & ſic conſtare nec talem
ſervum non obligari ad comparendum coram Jehova in מסז‎
ס1ק‎ ( & 10116 intelligitur .
FINIS Sugioth Hatalmud (ſive libri modos diſputan-
di & phraſes Talmudis explicantis, quæ duo Judæi 5%-
gioth ſide Uus 6 ſolent זט‎ in notis paſſim ex ipſo
Textu ſole meridiano clarius probatum 64- (

ADDEN-

Reſpondet 0 Rabbina id eum tamen annotare

קר לקס
לש S‏
י

ſcibebar
ſeptinge
י‎
ſeribere
Calamun
ſputatio

סט \

ס8
שום
י
ת
ר

4 ſtudog

[011) 16
1
ר\װי(אספ
ל
),זתת}סק
%
ן ף
poflam‏
0

נתע \
ונטות
ש
נמר ו
דקיאכא
וחצ'ו

16
י‎
אח פ‎
יומנוס‎
mobliga⸗
זן‎ 2d 00'
ס‎ ſi ita⸗
elbertate
ץ‎ 16 pro⸗
ת‎
nec talem
יו‎ intem⸗

;
2 ןי&}ש[ :
מ

1

יאו

80 909

: 5 : 5 5 \ ס . 0
. וש 0 . \ ש.. ש\ ן ל. שלו. \ % \ .ל4 \. לצ \ ו4 יס \ -472; ] -5%6: |
אא \ \ %" \ 6 4 07 % 4 פ ל\ ל\ \ כיל לומפס
ללס לש ל לס ט ק לסש לש ל"ס לש סט לש ק ל
לס 2 הלס S NS‏ %%ס 6 ק כ N‏ , - 6 6 5 6

ADDENDA.

tque ita Clavem Talmudicam L'Empereurn, & Gemari-

cam Rittmeieri, literis elegantioribus, libros raros cum
notulis noſtris Criticis in lucem protraximus, atque 1-
mul noſßram ad finem perduximus, non quidem ס6‎ tempore
quo tum putabamus, quando Dedicationem, Præfationem
& duas utiles Tyronibus Studii Talmudici Diſſertationes ſcri-
ſcibebamus, ſed ipſo Februario Anni hujus, ſupra milleſimum
ſeptingenteſimi, decimi quinti; Cur? Quia ſingulis diebus
collegiis habendis ita fatigamur, ut vix reſpirare, nedum
ſeribere detur, deinde etiam jam hæc, jam alia impedimenta
calamum inhibuerunt, ut jam non memorem frequentes Di-
ſputationes, aliaque, yſt. Antiquitatum Hebraicarum „Diſſerta-
tionis vernaculæ de Vita hominis Spirituali editionem cum 20-

jecto utilicimo libello 61214 ק.תב.7777//‎ , quem merito Pra-
Cticam Chriſtianiſmi vocavit, aliqque ; Quod סום‎ 6

debeo,ne quis Fautorum aut amicorum nos negligentiæ in-
ſimulari poſſe præſumat, quando non prius quam nunc in

manus incidet, diu promiſſa noſtra Clavis Maxima, non ex

ſtudio gloriæ, ſed ideo merito dicta, quia minores & majores

hic conjunximus, in commodum זט‎ puto Tyronum ſtudii
Rabbinici maximum atque ita, ut jucundum eſt quieſcere la-

bore, imprimis tam difficili, ad finem perducto, præcipuè cum
quæ ססק‎ ad ſtudium Talmadicuim, à paucis excultum, dici
poſſint, daturus ſim Exercitatienibus ſive curis ſecundis ad Gema-
ram, vel ſi mavis Clavem noſtram Maximam, vel סוגיות התלמוד‎
quam utiliſſime inpoſterum pro collegio Gemarico tractare

poſſumus, ut jam Tractatum פסחיכם‎ pro objecto ſumere ſo-

leo : Scd reſtat nos adhuc aliquid monere 4 ipſum ziulum
565 2 | nolſtri

\

4 מא ת4. - - סדף

noſtri rariſſimi, 3 paucis judæis, nedum Chriſtianis viſi trata-

5 סוגיורת ההלמוך־‎ , quando Auctor non tantum pro more
Judæorum, nimis depredicat libellum ſuum, & emtores 1-
vitat, quæ dum vertimus nemo ג‎ nobis vel dicta vel appro-

bata putet, noluimus al'quid mutilare, alias totum hoc
omiſiſſemus, nam bonum vinum hædera ſuſpenſa non 5קס‎

habet, & propria laus fordet, ſed etiam promittit in hoc libro

eum Uſus Nurenberger & Regenſpurger expoſiturum, quod ta-

men his ſub titulis non ſacit & סמום‎ videri poteſt aliquid pro

mittere quod non præſtat. A quo ergo turpi crimine quomo-
do abſolvi debeat paucis adhuc in uſum Lector's corollarii 16.
co tentemus.
Quod attinet hæc vocabula, crediderim multos etſi
in Gemaricis exercitatiſſimos, tamen per totam vitam nihil 6
his uſibus audiviſſe nec Auctor noſtri Sugioth Ha Talmud,
ſuo loco annotat, quid illi ſint? Rationem ם‎ quæris, hæc
eſt, quia Judæi Doctores Germani, has not'ones, ut invene-
runt, ita facile exponere poſſunt : Fruſtra in Gemara hos
terminos olim quæſivi, cum ut dico, hos certis Uibus h. e. mo-
115 Gemaricis accommodarint; Afque quidem quod ad
Nurenberger attinet, à ſubtilitate dictum crediderim, סטף צס‎
vocabu'’o Cl. Scbudtius noſter, חסת‎ male probare videtur-
in ſuo libro Juͤdiſche Merckwuͤrdigkeiten / Lib. V. Cap. 6.
9.19. Judæos olim Nerimberge egiſſe, etſi ſolum ſi id 5
argumentum non ſtringeret, quia 4 ſubtile ingenium Norim-
bergenſinm alludere poſſunt, quamvis nullibi fuiſſent fratres ſui⸗

melius autem ſi 6 illic, & quidem ſubtiles Gemarici vixerint.

Adhibent autem hoc vocabulum maxime, ſi in Gemara quæ
rens quæſtionem proponat, de licito vel illicito, & reſpon-
dens dicat eſſe lictum, & ſtatim idem quærens אס‎ aliis Exoticis
probet idem llicitum eſſe; Ad quam quæſtionem (ſeu ob-
jectionem) ergo tuto quæri, ſi itaque quærens (opponens)
ſcivit id illicitum eſſe, per alia Exotica, non 5תס‎ habuit -מ4‎

04

]8 gart
Atelis E.
ſcit, cur
eſſe hunc
quando
batur ein
haturin
ת‎
num ad
ז‎ quo⸗
ſurger i⸗
סך‎ 0
uibus fa⸗
rit, tand
ו1‎
Udt, 4
י‎
מ הם‎
2 מ1‎ de
וו‎ 0

- סול‎ aute

Cunt Ater⸗
א סמו‎
- 0
me, quar
Donuntor
גנף 5ת‎
ו‎
eſle Auco
מסם‎ 1
ול‎ etiam
י א‎

סל -

וו
00
toresin.‏
4Ppro⸗‏
tum hoc‏
non opus‏
י
00010
ר
quomo⸗
1

eſſi‏ ת
nihil 6‏
ת
ששס
invene.‏
דל
h.e.mo-‏
quod 40‏
6%6[110 4
ט
.6.קן;:)'ז
8
דל
ה
ו
ף וו
ק
ה
0]
(&וםמסק(
1 ]
00

4 צצל - 4 ם א ת ם ם‎
tea quærere, an licitum id fit, vel מסם‎ quia utique prodit
alteris Exolicis allegatis, ſe ſciviſſe id illicitum eſſe, unde quod
ſcit, cur antea quæſivit ? Judæorum nugæ ſunt ideo dictum
eſſe hunc uſum ab 0 Norimbherga, quia ſimilis qua ſtio, ali-

quando Nerimberge, fuerit agitata, dum enim unus transvehe-

batur curru, veniſe alium, & interrogaſſe aurigam, quid ve-
hatur in curru ſuo, re pondente auriga, 4 lignum ſit, quæz-
rentem cundem dixiſſe, ad aurigam, video autem ]6 ח‎ |
num adferre, unde ergo facilis concluſio, quid ergo quæ-
ris, quod jam 13118 ſcis: Quod jam ad alterum uſum Regen-
ſpurger dictum ille diffcilior eſt, 6 diu ingenium meum 6ווסז‎
prO ut omnia ס1ת‎ difficiliora funt, ut ita liber noſter, etſi 1ב‎
quibus facilis videri poſſit, tamen elaboratu difficillimus fue-
rit, tandem autem invenimus non alludi ad urbem 24000
nam, cui id Germanicum nomen eſſe Germani noſtri facile 1-
unt, ſed ad avem, quæ Lcv. II: verſ. r7. dicitur שלך‎ Judæi
vertunt Reger, vel Rayer, de זה השולרה דגיםם 068 רש* סטף‎ <
מן היבם‎ 746 eſt נ4‎ quæ 5 Piſces trahit ex mari, jam eſſe
aliam avem, quæ & hanc obſervet סג‎ pilcern ejus devoret,
ubi verò quando ardea interroget, quæ crudelitas, quod 4

furto aufers quod 1ס מסם‎ tuum? Reſpondentem introdu-

cunt alteram avem, non ego ſed 60 crudelis, etſi enim ego
fame laborem te (ardeam) non encco, ut tu piſcem, ſuf-
06 te ſalvam eſſe; & ſic Patet te crudeliorem eſſe
me, quam 400005 , atque ita quando quæſtiones pro-
ponuntur, in quibus quærens eum accuſat „ qui mi-
nus quam שתו‎ in culpa 61+ , ctiam vocant Regenſpurger,
סה‎ ſi/dicant Rejerſpurger, licet ſimul 24 nomen urbis poſſit
efſe alluſio. Exemplum illius hoc eſſe pPoteſt, quando cum
non liceat Sabbatho portare vaſa הרביםם ה1‎ plateam,

vVel etlam aliquando in † P 77 brivatum „ 0

jus medium eft 190ס , כרמלירז‎ dicerem, rem aliquam non
66 prohibitam in רשורת היחיד‎ Privati )060 , argumentari

poteſt

|
poteſt alius, illam rem ergo

1 ם אם ם ת‎ 4. B
illicitam eſſe in כרמלירן‎
loco medio, ergo multo magis in רשורת הרביםם‎ 4 (vel
poteſtate multorum.) Si מפג(‎ idem prohibeatur רשור] מו‎
- הרביםם‎ platea, ex 6 interdicto argumentum ſumi poteſt-
m eſſe כרמלירת מו‎ 0 intermedio, & ס0‎ multo
רשורת היה‎ loco privato; 6 ergo ſibi contradi-
§s, nam ſi dico in רשורת היחיד‎ loco privato,

non illicitu
magis in
cunt diſputatore
מסת‎ eſſe illicitum,
que ergo prohibitum ום‎
rivato, utique prohibitum 000
הסם וש‎ eſſe prohibitum, hæc contr
115 diſputatio diſcrepantia .ד'וק'םם‎ Alii putant זט‎ 06 Na-
rembergico uſu, ejus exemplum primo occurriſſe Ratisbennæ,
ſed non habet hoc veriſimilitudinem, quia

le jam in Talmude occurit.
Verbo videmus Judæorum ſubtilitatem & pugnadi de-

ſiderium, utinam ſubtilia ingenia utilibus ſemper dediſſent,
ſed qui margaritas in Talmude legere cupit, ctiam 6
intelligere debet, quibus 1 848 18015 affudimus,
Deo ſit Gloria.

FINISYS.

& ſi dicam רשורת היחיד ם1‎ 0
ſenſus eſt in d loco

0

ſenſus 68 כרמלירת מג‎ loco medio, uti-
aria ſunt, & vocatur ta-

hujus uſus ſimi-

לו6רכ

/
/
/
/
1
|
נ
3

בל =המ6ל הוב יכ

מר

0

0

ו -

סת

חוז

N

אא
אנא
אנ''
ה הל
אורחיה
ב וא

ותוא

אגדה.

נומח
הל"
וח מ
potelt,‏ וו
ſic multo‏
coctradi.‏
rivat,‏
uti‏ 0
₪ שו"
וו כרמלי
ו
ג de‏ ]
ך

ו 1]?#5 :

de⸗‏ י
ו
lam hec‏
1

| 0סן

%*%#%%*%*%װ%*% %%%%*%%%%%%»וּ%%?%%%%%%ש

”?₪7אָ%וֹאָאָ??אָמ

-1%.4 שמס[םשש&%;”ף 11176114:)
, 14דר ה0

In quo numerus primus paginam, ſeeundus aragrap uin
notat, ut Lector ſimul ſciat ubi, & quo Tractatu quod-
libet invenire queat.

Prian & raeikuus Vocabulorum Phralium Rebratarum,

94
16װף‎ pag. 60. 6 63.

י=`!525 168 08

543 י3ץ'וֹ | אבא
783 אביי
- 74.פגם Diff. I.‏ אבקת רוכל
ו9 אבעיא להו
- 94119 אגב אורחיה
7 .81.82 אגב גררא
182 9 132 | '
1 : . אנב ריהטא
9*201 9

57 52 .229 256 ,
אגמר

189 6216

556 27 ב ל1זל ארוכ־ים
1נו 11. Be.‏
נסה | - אדכ.זיפלגי'?
9 =פ - - ארמשני
225‏ ו |ארעתין .
% 18 180.52 אדרבא
7 4315 ו
117 5 82 אך־,ובא
0 270 אומצ*א ביע"" מװ'־”קו» ,
6 1044 אוקומי,
3 .199 אוקושי..

146 10 .6 9 אקי.
< \אוקי באתרא

196 6233
197 14.
Ttt - אורתא‎

INDE X.

%4) 133 אחר זה ואחרזה -
ס ||אחר"אומריםם
72 & 132
6 0 292
| \ אחריכסאומריםם
789 127 אהחרלשםם
% 675.1318 66
44 0 102
2 6 0 .
איבעיצפלהו
י07 6 115 \ אי בעית אימצת
0 497 - לש

8 611%.118 82
5301 ;;2 .6211 158
- איירי דאיירי
/514 5109409 7

; איךיבי/למה מביא המקשןבבאב'

9 4 643 איכאבינייהו

R324‏ 281 איכא ראמר?ו
איך נפל עלהקוררק
531 5 1

J De 100 6140

pas. 9

121. 98‏ 85 .673 65 - ½*
8 -
6177 196 < אינהו
און המקרא 'וצאת מידיפשומו
% 6 ס80 .`
8 5 26 `איװ'מהבריז
, 57 0 איניוהא.
ל24 אין מקרםוֹמארחר בחװ'ה
9292
33 לס א8אין מםכיםלגרול
4 ל :- -- -איפורבולל
ibid.‏ | \ איסור. מוסיף
9 123 איפשיטא
7 ספ . איתותב
228 איתיבירק
מ ו 0 0 ל ר איומא
8 294 : איתמר
7 6 191 - איתקוש
9 ס20 | א
6 77 אכול הימנו
K12‏ 404 אך ורק
6 77 אכולבו
107.5147 .106 < אכתו
8 470 ½„ —

qui adhibeatur 6 0‏ אל+ת
09 6197.26 145 .123
4 .1¹23 § 86 אלא ה
< אלהים |

הת | |

אלחס

אלולי
אלומ'
אליכא
א רתנאי
למא
למא
למא
אלמלי
עיו=
מא
אמאן
והסרף
אמוחא
אמווא
וואים

מ"חא
הרדעא
אמיגא
ם לרין
מסירת
למק
מונא

מליבא.

וה
לה
מונו
מו נ
נופל

אללי

] \
וו
א
4 9 10
אן תמקי
ſnz‏ ס%
303( 0
!
040 ו9
ל מ
ו
Prov. 33

17
0

0] ו

0 ]1
: 0

6
גן 04
ו | ,
0 ק

quinam‏ אלחים

בז 0 26
4] 334 אלוהשמונה
2 407 - אלולי
ס4 20 אלומי
.ד\ - אליבא
9193 143 אליבא רתנאי
r 31‏ 93 אלימנתע
ס1ז 6 79 \ אלמא
1 אלמל4צע
1 79 אלמלי =
ו %פל; - אלערר סתש
8 6 - אמאי
97 ' אמאן
17 - אמונת זהסרף!
174 6‏ אמוחאצ
ס0 439 .. אמורצס |
Diſl. I.‏ -19 495 אמוֹראים

Ppag. 104. 3

% אמוראי. רפומבריתא

; |אמורא! דנהררעא
1ן112.61 אמינגצת
₪6 — לרין
28440 אםלמסוֹרה
י .\ אכסלמקרא
De .. 7‏
38 . עליובמערבא :
. נאמר לה:
684 70 אמרליה
4 119 \:מרפלוגיי ,
1155156 ש | אמר רבוי
bis.‏ 83 66 אמררביפלוני
9 9 277 , ת
0 אא!סזתמצא לומר' -

INDEX, 515

8 - - אמת
188 35 138 א'נ
&ND DN6S. 5 87.151 5106. 15 3 bis‏
9258 229 . אף
7 77 - אפנויי
03 498 אף על גף
40 4996 אףעל פי כן
08 77ז |אפרכסרת
564 53 - אריוך
סס. 6 49! אשארצאת
7 78 אשמועינן
bis.‏ 5258 .229 ארתן
₪6 —
69 123 2 - אתו
6 =לד אתוּא
J. 148‏ .107 את
8 לנד 6 באנל
₪2 ללמרךובכזצא למר
5] 293 - - באמרן
8 275 באמרת אמרו
118 8206 > = באנפירה נפשת
214 6 166 באח
8 78 הוה- הבבנת
0 497 -- הבריא
9 109 ו1 : ]כ;ר\קי
161 6ל-- - ברירתה
4 164 < 'בהנת
8 בהריהרריבאגם
237.0225 ;* בחוורה
5 ג .9ק =-- - בהיורת תמונות
9 152 בהמה
T tt 2‏

בהעלם

9 .9 § 45 בריתא 249) 216 בהעלם אחת
ו ו י שו עגז) 1ל כו ביוםם אמרו
4799 בריתהחא 1 324 ב'ו דבר
1 16 בר פחתו 209117 61 40 כוריו
2 ברפלונתיה 25! 2פל םו
7 76 | ברר בו 9382 364־1 בחר בבא
ןנן) 9 93 6 86 בשלמ 27 § 407 B‏ בהוי
20 6 .442 ל 563187 4 *בחירתאז
1 9 37 . 181 1 731
ל'2 בשלמות .
½ 2112214 בשני מסנהדרוו. 929 471 בין כך ובין כך
ור כ וו ש. *ךר? 54 118 בין זה וביןזה
י נ הה 24794 \ במחשבים הושיבני
4 .233 ל2 98 ,.בנט אבְ
767 6 .
ig‏ 76 ךב
ere .1 5128‏
| 14 6 472 397611 בל
4 449

559663 4 במאיקא מפלגי

0..122..
8 82 ,0!1':\}1111161 ךמגםס;גװפא 526 במהרבריםם אמךךים |
9 634215366 06 בניחיתא
₪111 גופא הית' 6}; || בנושלכי
4 5 209 < גורשין ומוסיפ!ו 2? 0 ?ע?:;כנירן
97078 גזירה לנזירה לא גזרנז 146;5198 בעינות
ſeq.‏ & 1990227 גזרהק ע;זד־־ וא לת ' בעלמא
03 236 גזרורת . .. 7ל 6 465 | בפניכם
- \ גזרינן ה4 אפו ,.הא לנמלו ח- ——
28 ול ;4:051;, + ! בצר

49518 104 6\11”19210 גאוניםם
8 גכיהררי
3 גרול העולם בחקשר

1 17 . נרולו ע
י גוזמא
209 . גונח

4 5 61 ת 6 0 | גופא

, בירולו י

ב .. ☚☛ ב ט ע הו מנל 7 - ג 4 2 א וסו לל תא יא כ - \ =ל ה הש 7 ג ה- 4 וש מי 2 - ל-מר לר 7

- - ה
. . .‏

N
יסאן‎
נם‎
יכננו
נמר
ולרנן
גמר
וא

מר
דא
דה
ת

תנו
יאמל
והו
קהו

ארם

וו
זלא

ו
0
, 71
0 ו
10
/ 91(”&?

ו
ת
ſen2‏
ה

.)1
4

8
וו
7
7
נדלו

1 לס \ גירולי קרסע
57 922 150 . גלףבעלחא
7 243 גימטר`”א`
9r47‏ 107 . גיםא
5 6 229
6 גטיסיב בנו.
04 ו
7160 גמליאל רבן
0 194 \ גמר
f.‏ 1גננֶג1 9 .94 \ גמרגס
4 162 ”גמר'יבז |
ו 40ז 99 גךיעןח
5123 7 גששל מקומוות -
540 497 דאי לאתימארכי
6„‏ 122 ראמי .
86 6ז דאמרי תְרְוויהוּ -
31II‏ 6 " רביתהו -
רברדה תורדק כלשון בני SR‏
ter.‏ 205 9 5'8
91 דבר מתוך רכר 2
דברי תורה מרברי קבלרק לא
סך 84

דבר שהיה בכלל ויצות לטעון

0 +ל21 | כענינו

- רבר שהיה בכללוֹויצא ללמר על
| 449 218 - הכלל

-

₪. 9.

| דר שהיה בכלל ויצא על עצמו

044 |

283 6 241 אוחכירו
7 דבר תורה
233 0 196 דוןמינה ומינה
4 425 רוקהיטם
2 סו4 דוק היסיב
1 206 רוקא
K211. 242 8‏ 18 רורשין
7 3 \ רורשין תחלורת
< 123 0 86 רחוי
8 4ס - רחיק
דיו לבא מן הרין להיות כנרון
4
14 דיוק
6 .6187 137 \ ריוקא
8 3 ררילמא להכיהוא ]
8 190.191 הו דל.
י214 6 164 .163 | דינא
3 166
Prov. 4‏ דינא רמלכותא דינא
| 21628 דייני ארץ ישראל
1677 דייניגולה
17 ; דיינירנהרדעאג
9 1. דייני דסורצת

סל ] 1 \ דייני רפובם ברית4ת
7 6 200 הה דינט
310 2666 ריני ואיסורי
7 9 107 -- רלאו

רלישתכת 3z‏ ך -

IND EX.‏ ולל

4 רלישתכח הגמי בבלאת

7 דמאי
% רקרי לה אמאיקארי לה
223 6 196 רררש מעצמן
6 5.200 612 9 דריש
7 6 212 |
י 675 226 166 , דרש
1905227 14149196 | דרשא
א 911 6 : דרשורת
0.192 22‏ 63 הא
20 290 הא מני
₪398 הא תנן
f.‏ .312 האירוברקו
9 68 הברלה
3 6 94 הב'ע
4 6 287 \ הבריתא
0 6 153.156 הנד
1 6
11 הגויה
91 הגמר'בגיטין
1 6 2 הואי
ibid. & 202 6 7‏ הוה
9 123 הוהאמינא
3. -. ה'אבתוךה'א
מ כללי .- - תוומו
2 ס6 | הויה
ibid.‏ הוינן בה
947 54 הונא רב

79 2406 הוקשלשתי מרורת

< הוראה
22 § 291 ;

8; 6 118 .124 1

9 הורהפלוני הלכה מעשה

4 |
7 | . הוריורת
5 6 219 הותר מכללו
58 6 29
4 ה האחזקן בשבו
7 ול3 המפל הנמשך לעקר
169 1225 הי
8 289 הילכתא
7 ף 190 היקישא
pag. 21.‏ 714 הליכותעולכם
Diſſ. 1. pag. 103.‏ .30 -29 -24
f.‏ .312 .5 10 .104
0 129 הכל לררשא
8 ה הכנסת פירכא
1719 הכרעא
fin.‏ 14 הלא הן
ג 7!1 הלכה
176‏ 16 הלכהאניאומר
6 76 הלכה כפלוני
314 § 310.270 .6 יי
2846329 הלכההופפרת
י |‏ הלרקרמרת
3 - הלמד מענינו ומסופו
3 6
14 המשורר באמרו
2 |) | 0 הממחור
1 2840 המיקלל
23095 < 0>, המעורר
8 468 כ הע
ז 5 159 .. . חאו

7 53064 264 . הנהיג

הניהא

ה |

שות - |

--

'תו
יתנאי
העלו
קרם
דוק
לל
הפיך

סק;יח
חשוה
ושנר
חה
צרנה
הקש
ונים
ונעה
הרכנת
עע

התנוא
תיאת
ק
הא
לה

ופאו
שזת
0 לר

הונ
נו
\ר\(;
: הל'
תנ'א
וויות

684

₪114 .. הניהא -
8 הנ הנאי כהניהנאי
1 ם זגצ - העלו
33191 העקריםם
Pn 288 9‏
ב 313 22705 הפיך לב'
5 .
8 6 191 הפנאה
ו ססן 6 254 הפסקורת
..₪ 16 6 171 | הצר השוה
5 346 הצורורז התשבר'
ז ) 206 הצעתרה
8 | -- הצרבה
43 ₪₪ 98ז - הקש
0 41 הרבוץ ברביכם
- 9515 167 הרבערת
%2554 4 . הרכנה -
8 338 הרמכב'ם
1 6 65 השוור? - .
98 ף 294 ! התניא .
6 174 < התראה ‏
m.‏ .37 ': . התפסק
KPepre 59 6. 61.289 4‏
3 התשובה שהסכימו עליה'
3 125 ואובמכ־
f.‏ 320 ןוֹחע ה ה
65875 ה | ואמרי לה
33793 ואשר חיבר בבבל
88 -.- תבשלריובל
63 449 י ונר"
414 7 ה-.. סי ..
408 ודוק הטיף
גֶ 61 והא תניצל
f.‏ 317 והיו ונב לאריורז

*

INDEX. 519

61973 והתניאת
% 61 \ והתגן]
38 6 445 : וכר
0 1458 וחבמים אומריכם
1 - ויסבול פ'שניהםם
7 455 | ועכ
5 9 104 | וליטעמי".
38797 ויקראו
2 1020 - וליתני
ל 306 רראשון ושני
5 425 .זהוהרר
6 353 זה לייתר מעען::

ה זו היא שיבה זוהיא ביאה

229 4
%% ז ו:אין צ'לזו קטני
3 .1 :
321 2908. | - 1 זוף
33 4795 זילהכיכ־א מרחי ליה
8 9 98 זכורת
ח |
643 53 < הפיבי
9 חההחבירו מוכיח עליו
8 7 456 חר
8 6ד1 חרא מחדא
.6218 177 חראמתלת
V 190 218‏
.0218 177 חדא מתרתי
7 6 .18.1808219202 .9 179
7 דל הרושא
218 9 176 חומרא
—:J50 6 203‏
5 \ חוצץ
6 9 464 403 - ה הוקה
חורבא ,

120 INDEX.

..6.54 .70 הורבא
9.
. .0.1]1 112 חזר בו
7 ,
6 6 .171 חזר הרין
7 .6 .269 חיה
-4 .136 חיכור
1 0 .'85 < הירוש
7 .137 חילופו
p. 23‏ .9181 | הכמות שלמה
16 חלוף א' ביור
9 .= " חלץ י"רש קנ'ה
4 .115
3 §5 .94 חקורי r‏
% ה חסז לשון ירושין
I 34‏ -ו ררופה
Ppin 15‏
מ
7 9 - טיבל יוס
148 9 .107 טובא
2 .236 טומניות
1 6 .סס1 טעון
9 .93 מרי
0
Præf p. 30,31.‏ יבין שמועה
9 =+3 \ יגעתיומצאתי

72 ,220 .ור
58 49.5 ידועים
274 : ידו על" התחתונרק
316
8 9 .138 יריעות
Præf. p. 17.‏ ודע
50 9 .55 יהורה הנשיאת
7 .4 יהודה רב
-ע27.97| והודדה רכבי סתם
- יהושע ב' קרחה
) 3‏ יהושוער סתם
ibid.‏ יוחנן כ"ג
- 216 0 .171 יוכיח
6 ס1 \ יותר משמע בי

יחיר ורבים הלכה כרביםם
624 91 .320( .276 ,
Præf. pag. 23‏ יבס שלמה
2 6 .400 יסור הנופל
407
z11‏ % - יעל קגיםם
6 .97 וצ4ת השער

0 , 20
&E 2‏ 3 רון בדבר חרש
6 .2092 יש אומרים
יושבורז ראערבר־ במלבור]
4 7 שו
A477. 17‏ יישובו
7 \ ותיב קמיו וקאמר
0 6 - .

-

8 6 6מ1 6

נינול
כוא
פלוני

כרי
כוי
לקו
לממו
יהאי
לא
לתו
[אחר

ך
לק
לור
לוחו

כלל
נול
ט
לפרט
מנל
למלא
וה
ררשו
סף
חה
כן
נפ
נען
ים

מ
,) שו
-
274
0

0

.

ו
0
0
6
0
6

כולה סבירא להו -

כנו) 79,80 - בבוכול::.
7 -17! ||| בדברי פלוני.

1 .140 8 76 % .66 כדי.

1 .ססד 2 כוי
3 .19 כולהבדירה מיירי

- 201 21

IN DENxN.‚. בל‎

= כף זכורת
8 .202 בר
m.‏ .317 כראי מוצק
סל 5 .275 כשיטר]
7 .44 כתובורת

4 6 .274 כתוביםם מכחישין
272 .236 .6%54 224
..-

.5 27 9 .283 0;”*%] ??8? 3 - הה ו 8
8 ס270 6 .184 bis‏ 6218 . ו ה-
272 5־186 לאהמררש 7% 0739 | כיהיכידלא ליתו
ל `336 ב שול י -. כיוצא כובמקוכם אחר
.ל ◻„ 4ל2 0. 225 .210 ל.
§H 183.‏ .132 לאזואףזוקטנ 73 6..6 ביכך
bis‏ .58183 .. ל*יהוי”, מאי 17 8 2773 א כלת
5*.,25' 4 ; ' ולאף 675 7 < כל הסריקיןאסורי
1 לא נכתובלות ה' , H218. 18 r.‏ תלה . שו ם
5 6 .282 לאיפוק 8 ם ,
1 6 .87 - א 5(207 .151 כלל גדול
לא רצה לילך אתכם בגדולות 2998 9 בללהצריך לפרט -
8 4 ובנפלאורת 0 .4 כללפרט .
Prov.‏ -ות שריימ י מסי 244 6Q‏ .05 פלי. . ש
י 187 לגמרי 9 :235 כלל שאחריו מעשה
4 . .. לררשת 64 34r.‏ כמו שררשו
7 7 להוריעך כחי 414 כ כמים שאין לה' סוף
1II‏ י ; | לה' 9 232 | כמילידבדיחותרק
י ה פחאצמה - 7 0 9 י כן
4 > .64 לימא סהיו המכ 202 *כםה]
ם .288 -. לוטא מסייעליה 9241 .206 \* בעין
35 לימא תנוםתמא בפלוני 4 .95 כעיז פניכס

4 .ס4 - הוגת ברך

לפבו סט

522 INDEX.

2 5 .45 ) -407 לפוי הלשון
218 9 .179 ליערבינהו
5118 ליפלוג- וליתני ברידרק
163
ליפלונ ולתני בריריה ברירירק
! 699 .90
3 13 = לישתוק מרישות -
1 246.6 ליתו
סב 4499 לחומרא
8 ל לטפויי חומרנת
3 4799 \ לימ מסייע לי
1104 ליתנינהו |
§H. 176. 180.‏ .126 לכאורת
8 6
210. 160. 4‏ .1576 למר
56 למדין לפני חכמיכם
7 || למור
ו 0267 .234 לעולבם
6 0 לעילגת
2 . .101 לפלגו
44093 לציין
0 440.6 לקולנע
136 9 .97 לקמן
H23‏ - לרשוכם
6 .81 לתת:ת

מ
4 61.64 מא' בינייהו -
6 64.44 מאי הוי עלת

9 .148 מאי מהרר
3 4.48 מאי בפקא מעיה

.97 § מאי קמ'ל תנינל

87 8 5!25

74 מאי קראה
06 מאיר רבי
1. .103 מאן נימא
5 .200 .9265 .233 מכנ*ן אב
237
dyn B37. 6 6‏
1 .9 מגרף
| 9526 .232 מגזרה שוה
2 מגלת סתריםם
.9 452.620.190.0 \ \ מר
מררב שאינו מתפרש במכ'\'מר
4 .237
י מרבר שהוא נתלר בקטן
1 9
207 227.4 מדבר שנוי
67 87 מריוקנת
6 1[ מרות אהרון
6 ממררך קצררק
6 6 456 .41 מרצטריך
6 .460
- 228.62% מדרש אגרה
bis.‏ .153 מררשות
212. 161. 4‏ .1560 מה
324 6 .281 .127 - מהא
4 .106.6147 ||מהרר
6177 .90 מהררי
| 971.9114 מהדרינן

6 מהו דתימא
₪8 מהותך
78383 מהכצע
ס - מההכמים הנזכריםם

לו
וום
פלוני
שכן
ינו
נו.

זניוו
יחה
מומר
אשן

נם
וה
מענין

מל
לה
צ
מותר
הור
מחל
ת
מ
מר
הא

מח

וחר
קם

ם א 1
89 666 מה לי הא מה לי הא

f.‏ .317 מה לך נררבם
9216 .171 מה לפלוני
HK 215‏ ִאממהלפלוני שכן

= מה מצינו‎ 186. 222.203. 238
- . מהסיבורז‎ 313
י מובהק‎ 0
מוכית על הבירו‎ 1
72 || מומחרז .
ג 269.6 מומר

.6 מוסיף עלז ענין ראשון.

-

5 א E‏
rIS. 916 3. 84. 6‏
6 מיס שאיןלהםם סוף

265 מן תוט ומחול
6 ך3 : מיעום
1 .1 מיעום אחר מיעום
H298‏ .253 :
2 6 .186 מיעוטיכס
7 .180 מיקמי
7 ה מיתנייצת
| 125.6178 מכרי

6 במכדי שקוליםם הכס

.223 .199 6 128 - מכילתות יד ל -
533-? 4 ש | 6 6 177 מוסככם
77 | מכלא איתמר .189.8227.8)0 | מופנרק.
6 < מכנגדך .243 \ מוקרכ ומאוחר בענין
32 5 .278 מכרע הלכה במתני" 289 0. 0 ה
61 .409 .184 1116 מביש 10;.6146 \ מוקי
4473 % י מוקצרק
47 מכשיין 87.9122 מותבינן
4 < מלמר 6172 .4ז י מותר
16 מלתא אגב אורחין 7047 - מהודף
6 6 .430 ממה נפשר 107.9147 ; -מהלל
צצן271.6 ממזר 98 74-9| מחלוקרת
7ס ממילצק 64.671.108.)148 \ מי
8 .265 ממילרק 239 9 .0 - < מדי
259 .2350 ממיעום .9127 .90 .93 .§ .73 מיהאפע
5ף2 yp/‏ .214 § .5 16 .177 9 .127
ib. 4‏ ממשלל 679 .189
09 מו 786105788 .61 60.6 מיהו
1 צ יאו י- 171 0 .12,4 .5 12 ר
II‏ 27 ול נל 8 ?.;:א?,` : מיוחר
ל מנא הני מילי 236.5273 מיוחך במקוםם
סנ %-254 . מנהג - 2

Uun 2 מנהג‎

524 INDEX.

45 ..[5 משבשתנל 6104 .76 מנהג כפלוני
6 0 .267 משולשרת 919% .147 מני מתניתין
9 .728 משוםם 681 .09 \ מגילי:
2 משום ר'י אמרלפניר'ע 208 234.9 = מסירור שנחלק
% מ8משום רי פלוני. 9136 .97 מסייםם בה
S894. 122‏ משי 64 .47 Talmudica‏ מסכת.
15 .5 42 .5 9 .383 משל 6231 +199 מסת בר
133.‏ .95 .%47 .54 משמע 69ו125.116 9 .89 מסתמ:ע
4 .162 .167 9 .121 191 6 .12 מסתפינ4ת
8 .78 משמע לן ,621 .199 מעלמנת
319 .1 \ משנה בכורים6 676 .57 מעשה בחסיר .
4 0" משנה התור" 988 .72 מעשה לסתור
8 \ משני 9109 .79 מפים
8 3%.66 \ מתיב' 929 .294 מפנדק
ס6 .77 מתיב לסיוע' 6320 .277 - מפרק
8 .709 מתכוי] 5,29 24,2 6אעמפתח הגמרנת
2לו .85 : מתני 170.620 מצוי
71686 מתנית4את fin.‏ & .ם1 .27 מצורף
4. 0 מתניתין 6291 .43 |||| מציגמיר
59 .69.59.% מתקיף H154‏ .136 מצריך
614 . 9220 .1/2 | מקומורת
423 ה ממתסקנתנא 0762 .232 מק'ו מפורש
ibidem.‏ מתרצתנת 0261 ibid.‏
י3;8`.5\`277ןנאמרבמה ואינו עניז לו 1 ל „

149 +110 -109 יוֹמקמ”ל,ןיװ\.'וּנןיי;
7 | מקרא נדרש לפניו או לפניפניו
גאמר במקצת והואו נוהג בבכץ 997 27

4 306 6 .260 מראה פניםם
5 927 .237 8 279..6 מרבוי
232 196 נאמר למעלרק 6 9 .230 מריבוי אחר ריבוי
ibid.‏ נאמר למטה 3 .16 - מרי רב
4 || נגהי 6190 0 \ מרת
711 נבען 14 משות ומתן

כרון

< .238 נאמר בזהוה'ה לחבירו

ייחד
מא
נעוק
וצאו
נמק
נסתר
נר
ש

"

עקס

ותא
וע

ו
.
9.
\
ו

.)12

ו
1.
214 .2
0 4 /
!
.0
8z. u‏
0 .88
ſho 0‏ .2
ש
8
50
0

=
bidem.

1077

4
71
נאמר נ

),
0
04
.
דו 1 .

י -4

1 9 .194 נדון
6 .174 גךחק
bis.‏ 124 6 .57 נהי
Pr.‏ .37 הל. ת
4 76.6 נהנו
214 .5 16 א ;נןחיוֹזי 2
48 נוטריקון -
3 187.922 נושאיכם
250 219.9
H 30 5‏ .258 - מקקז
00 נחמן רב
432 נחמני
1I18.‏ § .83 ה ניח4לי
142 ,51;6 7 .יהאס 90—
0 |
017 .89 ניחית לו
182.,6722.0 נייחר
127 9 .90 נימ4ת
9184 .136 ניצוק
Nx; 117.6‏
06 261.9 נמיקו
5 398.5 נסתר
38 6 .252 נעבר
.142 & לו.₪ נעשרק
K192.‏
נעשרה ולא. קשיא מירי
19 19
69 00 *בפקוּתא.
219 176.6 -נקיטיגן

IN D E x.„. 5

67 62.9 שא ונחן
סי
Q 140.162. 6 4‏ .110 ככבור
7 47.61:.>4 | שסבוראי
DI. I. p. 104‏ ככורםם
.51.632 סבי דסורצת
ibid. § 3‏ סמכבי דפומבריתצת
₪1111 מבירא
1 .9 .10 6 .46 \ סברא
H 7‏ .188 211 6 .159
27 487.8 .7 6 .387

6 סברא בעלמא
6 ה ₪ סברודק
N 141‏ .100 םגכח
% פסרו"ם קני"ן מחצ'רה
ſeq. .‏ 1 6 |
8 5 .44

9.62 .60 .38.58 | \ סוגיא
84- 0 us. 8 5. 6 Izr
09- 6 139. 122. 6 168
178. 6 1. 206. .1
289. 9 17. 384. 6 5
405. § .ל‎ 489- 6 8
-מוגיות החלכ.דור‎ Præf. p. 24,
25, 29. habet altifſimum
gradum ſtudii Gemarici
406. 12. ſtylum ſubli-
mem 49.520. 45. 92 5
exempla illius 41-- 4-
67 . 407-.40 4.6 76 cum
Talmud conſerendum
467-. 6 9

,% 5 ם א ז 526

000 6 166.621/.109 סוף דינא
450:024 סותריכם
0 סימניםט
1 ; 1.9 6 6 .52 סיני
447.5;.3 .0 .386 סיפנת
-ס 2 5 -
.- סכינא מפסקינהו לקראי
₪19
J. 128. 9‏ 3 3»,?5:
55 5 || סלקלן
1 סליק רבי
90 סמוכים).
6(572 .56 סמיכה בא'י

K232‏ .196 סמך בעלמנת
7 - .282 ספ'קא ראוריתא
7 % 86 . 1010 ספק ספקיקא

6 6
0 ספרא רב
9 .49 ספר הישר
6 = 4737 ספרי
.. .73 ספרי דרב
6 20-9292 \ פרוסהמקרא
98 .67 'םךוקרן
.428 \ פתירהאחדקשה

15
.89 .57 .955 .57 סתס
N125. 94. 9 3‏
4 .57 סתמתארה

7ֶֶ 2746 < עדויורת
6218 .274 - \ עפהת
7 .44 עדיורת
.3 18 9 .4 11. 7.9107לעדיף ספי
8 פעערזזומכם
עובדאת הודה ברבי פלוני ורבי
% .69 ה5
5 < עולרה אתבה בנימ'
% ע עולל מפוחיםם
.268 .41 3.9 | עוער הרים
311 ל.
1 ] .100 0 עזה
H1‏ .326 עלת עקרארת

H215.‏ .166 עוקרצת דדונות

1700
3 .248 = עירוב פשיורת
7 ע עלירי אשה כולנו

diſſ. I. pag. 74‏ עלינ
₪6 ע'כ
7 - עכ"ל
078 .67 עניברק

4 .6 עקיבות

m.‏ .317 - . ערש ברן

:279929עשה דוחה לא תעשה

1 0 .326 (ספר) עקריםם
₪%8 ב \עשןו
43 9 .53 , פחרה
09 |) | | פטור
פירוש ,

4/9.620 עקר

ת

רנא
לפול
לונ
סול
ים
נול
נול
פו
ך
מפ

וק
קא
ת

שא
את

ד
נוועה
א
צעיר
י
נותא
"כ
ל₪
כות\

שו

6 .9 287 בירוש
ס 9 .492 פירכא
799. 9 5‏ סלול
ס .493 5>- פלופל
2 .. 117 | פסול
27 .ס1 | פסיכס
7 פרט הצריך לכלל
1 9 .205 פרט וכלל
2 2199 = פרט וכלל ופרמ
5 6 .59 פריך
.207 2098 פרימפרי
cod.‏ 0
' נד 6 .86 - - פהרס
0610 .76 פרקות
.24 פרעה שבאמרה ונשניר]
9
0141106017 .102 פשומות
1 .9 . פשיטותת .
1 ל -
ל₪ צר כוונה.
6 6 .81 צורבצת
m.‏ .311
4 פ .420 - ה צ'ע
66Z‏ 60 צריכותא
דל 1 . שריח ש.
% 260 ||צריכהלגופחק
9. צריכותא
K64. 148‏ .61 ” קאי 2
0

ס .496 כיא םלקא רעחך

537 .א ם ע א 1

6 202 .306 0 .261 קב ךנק

1 6 .269 קדושין
-מ5620%01560סטף | קרושי
tineat 47‏
648 .5 5 קהלתאת קדישות
95 .383 , קו
do 176. 6218‏
e 288.59. 291. 59‏
2 . = קטינאת הריך שקי
7 .43 קירראי
0 =490 - - קיימאת .
5 קים לירק
59 לה בררבה מיניה
Prkf. pag. 23‏ קיקיון דיונדה
100 .213 9 .159 1
n 101. 9 1‏
7 | קמו
₪8 ₪ 11291 קמל'ן
85 .620 .30 קנס
86 * 59 קנסורת
bis‏ 0116 - קסיר
116 קפיר4ת
0 6 247 קרי כתיב
19 קשרק
6 + קשי' רפלוני כ־שיא
6 9 .263 ראיראחרובר
4 .224 < -ראותז .
412 736 ופ.
43 1.9 רבא
- 2294 - רבות'
71 רב רבי רבן.

(רבה \

8 | I. N ם‎ E X.

06 .3 רבה

6 47 רבוי
73 רבותינו שבארץ ישראל

idem.‏ 10 רבותינו שבבכל
4 1624 רביעי בקרש
91 323 רלב'גיי: .
9 .5 27 רביפלוניאומר |
173 רבינו הקדוש -
103‏ .76 רבנן דבי רבי
fin.‏ .311 רוחההספק
355.96 רועה אבן ישראל
592 הר ריבויאהרריבוו
4A72. 9 29. ſeqq.‏ רה'י
0 6 .472 רתל
3 ] .386 רישא
. | | השלקיש
8 6 .108 רית
2 96; רמיה
ibidem.‏ . רמינחו
95 . 0 .58 רמינהי
9 .230 -רק

-5'5254־27 61 .40 רשאי

H. 8‏ .161 רשורת
3 .454 רש"י
2 .3 שארספררבירב
4 777שבור מלכנת
3 6 4 0 שבה
34 ' וישגור

3 . .88 שגורורת

8 .19 \ שריחר אלמר
H 118‏ .83 שררה
4 .343 שהוא בלול מכול
3 9 .135 שוה לי
060 שחט
38 < שמה
-4 .971 .64 שיטה

73 .149.126 110.9 .121 6 85
7 90 .407
י .113 שייך
+ - 1 = שין במקום ואו
2 947 -34 שיננא
1 ש7שפם'כך ארת האוז!
7 .280 0 שלהי
209 שלהו מתכם
5 6 \ שמותי
IZz. 6168‏ ' ששמוּי
7 שמעון ר' Spro‏
1 208 .126 6 -97 שמעתנת
% .89 שמעתין
0 לצ שמערת מיגרק
311 | \ שמשון
-4 ? שם תלמוד
. שס סשל - < . שנוי
3 שני בתובים הבאין כאחד
1 6
ק - -₪ שער
bis‏ ג 6 .178 שערת הכושר
ף -99 שפיר

;
וק

אנא
לה
תנוא
תרן
ת\

] ישו
תונא
אות
ַנא

סתא
לנתא
תווה
ג
חורף

ונלנון
ז\נהא

יונת

נחו |

ו

I N D E -א‎ - -

% 466 : הימא 6 .459 שרש -
7 2939 9 6.פֶסז . 7
5מ % 6.נ9פ תנא הוא וֹפליג 94 , ישחןק
181 9 .130 \ תנא ושייר | ת ו
Diſſ. I.‏ & -14 4-6 הנאינם
319. 287. 3 p. 104‏ .275 תאנות
4 287.5% תנו Een‏ ½ 8 7156 ותאנא תאני עלרז -
715 הק 192 ל.142 הכרא
194 \ תניא אירך 66. י
,127.5284 959 התהניא כוותיה 1&;2 %;413 ז תגף Pan‏ ₪5 ?.;נ
42
2*87.3634 תני החרא ,67 Diſſ. I. P.‏ תרלךןח ישו
5 .71 תני.לת 77.1197 7 תונצת
77 %.66 \ תנינא להא רת"ר 373.96 תוספורת
% תני תנא קמיה ררבא .287 -104 0 .26 חןםפחא
828 .294 .563 .60 תנן. ; :6
NrSD definitio 45. 6 9- Bon 68. 5 80‏
57959 2 ז סתמא דלא כפלונ 12 .47 aliud genus‏ תוספתא
5 תסתייםם 6,. 47 . תורר
0 .4
f.‏ 316 העלה הרס בידה P. 6r.‏ .1 חו תורה שבעל פה
6 תענית 696 .74 - תורף
0 1 | תקון .3ל.ק6א6ת תהילרת הכמרת

66 18:.06 תקון אדוכתיה 0218.גָס? \ תיברת הבלגון

ל 5 794 28.6 = תיובתא
80%661)\14 תקוז Hrmre‏ 28 9 .294 .10
5. : 73 \ת”ך -28 תיובתא דפלוני תיובתא
111 תרי תנאי ואליבא רפלוני 6 6 , ה
1 9 -294 \ תיובתא ד"ר תיובתא
br‏ 7 ”תרר* 289-019 .8ג 6 .03בן - תיקו
ה השא א שוהוק . ;8 תירץ
7 | \ תשוברק 8338 .03ג. \ \ \ תית'
- 200 1.0+ ש ו ל
א - צגץ 288 9 .243 תהלמור לומר

3S 528 של‎

3?»5355333?&3%3;5%3% פ לס מסיים ורס סלר ל סרש

I NDEX ſecundus.
Rerum & Verborum.

A 7
.עגע‎ §.
Ba .4
Abæus 52. % כ‎

Abæus Gem. 49. 15
Ab augmento 229. 258
כ‎ augmento poſt augmentum
231. 260
Ab impari, ubi locum non habeat
186. %
Abſolute determinans cenſetur
omnuum ſententiam dicere

63. 71
Abtalion Miſn. 48. 14
A compari arguitur 240. 280

A conſtitutione principii 200
NK237. ſeqq. 233. 5
Acta Eruditorum diſſ. I. pag.
68
Adagia סאז‎ p. 7. diſſ. I. -ק‎ 99.
Addendum מוו1‎ 94. 132
Additamentum

ל .43
Additio 286. 3
Additio abſolutè, Nehemias 291.
26
Additio abſolute, cujus 56. 4
Ad excludendum 282. 5
A diminutione 230. 259

A diminutione poſt diminutio-

nem 231. 261
Adjunctum ſuum egun. 240
6 1

Pag- 4

Ahadbovi M. 67 49. 16
Aha & Rab-Ina quid, quaque au-

thoritate dicant

2 270. 312
Aha M. Sebor 9. 16
Akabias, f. Mehaleelis M.
48. 14
Akiba ibid. 6 1.
Akiba ſocio non ſociis præfertur
261. 306
Akifa diſſ. I. p. 77
Alii 6
Alii dicunt 50. 20
Alius 1. 1

Allegoria -59.ך5.ק.014.1‎
Allevans ubi præferatur 6
Allevantis authoritas 284. 1
Alting. præf. .ק‎ . /
Amalia Eliſab. diſſ. 2. p. 137.
Amama præf. p. 2.
Amimar Gem. 49. J5
Amor ſine eo nemo Chriſtianus
præf. p. 37.
Antigonus Sochæus Miſn. 47.

4

Antoninus P. Jucæ amicus 4r.

6 .-6 difſ. I. p. 104.
A pari 242.
Apologus diſſ.I.p.57.58.
Apprehenſio acquirit

206

Arabs præf.p. 37.

121. 166

' ו
900
ו
312 סד
16 .49
0
14 .48
0
prekertut‏
0

192. 5
00
3[][, 11
9.
10
1294. 331

7

.9
םותו"

D‏ א ז
pag. 6.‏

Arguit 171. 216

Argumenta é quibus homo per
ſe argumentatur 186. 223
Argumento hoc rem nen pro-
bante aliud omnino io agnolcen-

dum. 218. 249
Argumentum ab impari 159.
212. & ſeq.
Argum. a ab im . bari defenſio 183.
220

Argum. 01 impari impugnatur
165. 215. ſeqq.

Arg. abi impari in pœnis infirmi-

tas 189. %
Argum. ab impari pugnantia
184. 222

Argum. ab impari quomodo ini- .

fine oppugnetur 166.‏ & סם
215
Argumabi impari unde impugne-‏

tur י‎ 177. 218
Argumentum 4 minori quando
גסקטג וה"‎ \ 160. 4
Argum. locorum 182. 0
Amrloch 5 " נ‎ 44
Alcendit D. 80. 116
Aſe 46. 47. 9. 9. ſeqg. 69. 3
Aſe D. Gem. 49 15

Aſe Rab-Inæ præfertur 266. 09
A ſi milß invictum - 99 4

ſeqq.
A ſimili, סגוף‎ applicetur 199. 5
Aſſueverunt 76. 4
At 6006 legimus 6%
At ecce legitr ..
At ſapientes diceunt 148. 200

E x ב "ם‎
. 88 6.
Auferunt 87 addunt in Scr.
249. 4
Augendi particulæ 229. 258

Auctoris Clavis maximæ inſtin-
ctus 44 Linguas Or. Præf. pag-
25.33
B educatio paterna præf. p. 27.
vita & Apologia præf-p. 1
Difl. I. p. 67. נ‎
colle gia ibid. p. 32. 33.
diſputationes bis 33.
commercium literarium ibid.
memoriale diſſ. I. pag. 67.
quid hic præſtiterit vid. Clavis
Jalm.
פס‎ uſum rationis defenſum
& negatum F. O. male ha-
bitus diſſ. II. p. 124.
A vocum convenlentia. 189.
S227. ſeqq. 232. 264
A vocum convenientia duplex
187. 223
A vocum convenientia nemo ex
ſe concludit. 194 230

A vocum convenientia quando
invictum 190.227

AX vocum convenientia qui ג‎ Mo-
ſe - .. .194- 0 & ſeq.
A vocum convenientia remota
198
A vocum ſignificatione ſimili
19. 9
Authoris Doyy P—0 6
cuſatio. 37
XXx 2 Au-

- סג
Pag. §.‏
נליכורת עולםם תפו Auchor‏
cujas 32‏
Auxeſis poſt auxeſin 252. 298‏

ſeqq.

Baraitha quid? 46. 9.
diſſ. I. pag. 10 5

Baraitha ante objectionem con-

cinnatur 84. 122
Baraitha authoritas 284. 332.
, .ך29‎ 4
Baraithæ autor quis 90. 127
Baraithæ ignotiores 88. 5

Baraitha in obj. & ſol. etiam præ-
lata 97. 6
Baraitha quæ probetur 84. 122
Baraitha quando non obtineat

291. 25

Bartenora diſſ. I. p. 10 5
Bech Jacob diſſ. I. pag. 64

Briermannus (Prof. Mediob.) lau-

datus Præf. pag. 30
Bücher-Saal diſſ I. pag. 68.
Burmannus Præf. 19.
Bonum opus multa peccata expiat

: 3
Brougthon (Hugo) diſſ. 11, pag-
ה‎ 144
Buxtorfu Præf. pag. 2.
Buxtorfius Præt. pag. 2. diſſl. I. 63.
64. 73. 74. י‎ |

Cahana Aſæ præfertur 266. 309
Cahna M. Gem. 49. 15
Capellus diſſ. 6

Caſtellus (Edmundus) Præf. סע‎

Cenſus 018 I. pag· 90

E .‏ כ

Pag. §.

Centenari ס‎ major etiam hyperbo-

lice exprimitur. 116. 158
Ceremonialia quandoque non de-

ciduntur 143. 193
Chaldaismus 439. ס0‎
Chasda diſſ. I. pag. 64
Chija 46. 9
Citati poſtea, quandoque non diſ-
ſentiunt 145. 7
Clavis Gemarica Kitmeieri צע‎
Pag. 22. 24

Talmudica L'Empereurä
Præf. 4.זג.ק‎
tertia Editoris Præf. p. 22. 24
quid in nova ejus editione
præſtitum ſit Præf. 23 ,4-
26. 29. 30. 35. 36
quid ad eam edendam hujus
Edit. A. permoverit 24, 29
cur eam maximam appellet
NB. præcipue 455. 9
- 0 עגק‎ . 5
Exercitationes 20 Clavem
hanc max.
Cloppenburg ₪ 65
Coccejus Præf. pag 2. bis 26
Cœtus ſanctus - 48
Comediæ diſſ. I. pag. 59
Commentariorum authoritas

290. 22
Compendio 233. 266
Conclude iſtinc & in hoc loco
conſtitue 196. 233
Conclude iſtinc iterumque iſtine
ibidem.‏ מם
Conditio 8 16
- Con-

451. 25

; r . . 5 ה‎

Con
01

00
00
0

00
Con

000
Con⸗
Con

00
00

ת
י

Conſt
א"
0
7

00
ח0
01
}&װס)
י

ſtit
מ0‎

49. ſ.
-ש‎
1
106

וס
ע

9.
00
.-
לת

ס

ל
editione‏
'14 י 33

8 ת
9
2??6”6!
9
7
Chrvem

Conſtitutio lubrica

F.‏ שגסרו י ט
oppugnetur‏ וטף Conditio æqualis‏
G 174. 210. ſeqq.‏

Congditiones plures pro una ælſti-

matk 208. 241
Contuſio ſectionum 248. 293
Confutatio 288. 0
Conktutatio iſtius N. manet 282.
Conglomerantur dicta unius non
cohærentia 116. 0
Conglomerantur diverſa 137.
8
Conjiciunt 61. 65
Connexa 200. 236
Conſentientium ſeries 275.
2 320. ſeqq.
Conſentit 86. 4

Conſequens prioris etiam repu-
gnat poſterioris conſequenti
140. 192. ſeqq.

Conſequentia deductum, manife-

ſto teſtimonio præmiſſum

144. 196
Conſtitue ipſum מ1‎ eo quod gra-
vius eſt 223339. 278
Conſtitutio 289. 18.126. 6

Conſtitutio eſt ſecundum N. 76.

4
- 284. 9
Conſtitutionem 0 agendum 00-

: זוטס‎ 70.94 -
Cum hoe, tum illud

Conſtitutiones novæ 6 conſuetu-
dine -4.5
Conſtitutioni connexum, eſt con-
ſtitutio 273. 316
Conſtitutionis principii etymon.

204. K23 8

] N D E Xx. 31

pag. 6.
Conſtitutio principii quotuplex
ibid. & 201. 9 %7
Conſuetudinis efficacia. 284.
6 סנ‎
Contentum in genere & ſeorſim
expreſſum ad docendum de
toto genere, .9
Contentum in genere & ſepara-
tim expreſſum ad onus conſen-
taneum. 219.)0250-)000.
Contentum ח1‎ genere & ſepara-
timexpreſſum ad onus diſſen-
taneum. 219. 15 1
Contentum in genere, quod re-
petitur propter ſe, 241. 282
Contentum in genere, quod ſeor-
ſum collocatur propter aliud,
ibid. 3
Controverſiæ conditio 294. 9
Corban diſſ. I. p. 80-87.
Corbanan diſſ.I. p. 87-92.

Corpus 81. 7
Corpus etiam omittitur. dibid.
: 685
Correctio 103. 145
Correctionem ſuo loco affert u-
numquodque, 184. 222

Correctio ſcribarum ₪4
Critica Præf. p. 6.
Culter diſſecat paragraphos 250
4
135. 184

Danzius Præf. p. 2
Daſſovius Præf. p. 2
Decreta nova ſingulis ſeculis ſta-
tuere, quorſum 4 3³. F
% >א‎ 3

Demon-

532 ] סע א‎
pag ..
Demonſtratio 83. § 118. 124
. 9171. 290. 2
Deſignatur סך .ו6‎
Deſperatus Diſſ. I. ; 5
Determinatio 278.279. 3 1

Determinantis verba recipiuntur
. 278. )21ן6‎ 600
Deus tantum 4. cubitos conſtitu-
tionum in mundo poſſidet 32
Dialectica loca 6 1 5
Dicendumnè hæc ſecundum 01-
verſos Miſnicos pronuntiari?
64. זך‎
Dictum 6 106 & in adjuncto
etiam locum habens 238. 276
Dictum 06 06 ,160 huc מסת‎ per-
tinens ibid. 6 77
Dictum fuit 294. 28
Dicunt de ipſo in Occidente 52.
0
Dicunt familiares Rabi 52. 6
Dicunt in occidente ibid. 37
Diefenbach Diſſ. I. p. 77
Dies in tribus occupatus 54. 85

Differentia præciſe accipitur
B - 135.+ 7
Difficultas 288. 0 8
Difficultas iſtius N. manet 282.
-6

Diminutio poſt diminutionem
252. 6 298 ſeqq.

Diſcentes coram ſap. ה‎ 6
Diſcipuli Magiſtro præpoſiti 1
. ך1.20‎
Diſcipuluspræfertur 293. 7
Diſcipulus quando præpoſitus

281. 3

E X.
הש. ₪ יד .. מי‎
Diſcitur 6 ſubjecto; & fine 3
§253
Diſcrepantia . 655
Diſſenſio Gemaricorum apparens
121. 167

Diſſentientibus abſolutè Milſnicis,
poſterior rem aggravat 50

145. 198

Diſtin tionum modus 2644 0
Dividenda & legenda ſeorſim

71. 89
Diviſio libri 9ק‎
Diviſio Miſnarum in 6. partes 3
0 6.1600-
Dixit Do. N. 68.6. 9%.275.319
Docens 160. 214
Docetur ibid.
Docetur etiam quid ſine cauſa
140. 191
Doctor N. dixit 275. 319
Docti ſunt modeſti Diſſ.I.p. 3
Doctrina 124. 171
D. noſter ſanctus 55. 50
D. qui in terra Iſraelis 51. 24
Dubii dubium 282.327
Dubium legis ibid.

Duo 722. 9 ו‎
Duo ſcripta S. eodem recidentia,
an aliud doceant 245. 291ſeqꝗ-
Duos modos æ qqualiter ſpectat

. 240. 279
Eccleſia Diſſ. I. p. 97
Edere de iſto 76. 106
Edere ex iſto ibid.

Edzardi pater Diſl. II. p. 4

Filisdiſ.l. p.75, 77.78. Difl. II. p. 37
2

-ת110

2 0 - 5 . ב א

e 23‏
ו
95 73
pparens‏
1.14
1
;
ו
0
ſeorlim‏
9ו
ל
43 ו
,65.ſeqg.‏
וה
ℳ. 214‏
%
ne cꝛula‏
1 .140
ו
171 4
ו
.0
11
ץ
ו
8

₪
er ו‎

*2 0ף2

0
1!(1&

ץ\־וּ / 'ק
'כ;(\'װ'}['
ום ,

11\19

pag. 6
15&־1:11611111611861‎ diſſ.I.p.6 3. 77. 78
Eleazar D. Gemaricus 57. 7
Eleazar .ז‎ Arachi Miſn. 48. 144
Eleazar f. Azariæ ibid.
SS Harſumi Miſ. 47. 14
Electa Misna
Elgaſi (K. Schelomo) Præf. p. 3 1
Eliciunt 6 ſcr. quod ibi non eſt
149. 1
Eliezer Doctor Joſuæ præfertur
26 1. 306

Eliezer D. f. Jac. ſemper præfer-

tur . 1
Eliczer D. limpliciter quis 56. 5
5116261 f. Hyreani Miſn. 48. 4
Eliezer f. Jacobi Miſn. ibid.
Eliezer f. 1 Meiro præponitur

292. 26
Eliezeris diſcipulorum authori-
tas . 292. 6
Eliezer quare & quando rejicia-
tur 264. 307
ס.1‎ ipſo die dixerunt. 80. 115
E parabola 242. 284
Eraſmus (Rot.) Præf.2. 0כ‎
Pag. 5I.
ejus Antibarbarus Diſſ. I. pag.
11.56
Eradicans n montes 52. 1
E re immutata 233. 367
Eg οιιονται fuit Vidal. 34
Et pro aut 125. 173
Ex antecedenti 242. 285
Exegeticum ſtudium Præf. p. 19.
Exemplum 289. ז‎

Exemplum habemus in domo 8

68. 2

274. 317

E X. 3
Exemplum in contrarium
88 ך
Exemplum i in pio 57. 5G
Ex eo quod à minori dependet
235. 1
Ex eo quod ſuo loco non explica-
tur 23 7˖. 274
Ex 6 73. .3

Ex iſto ibid.
Exordine divi/ſo 234. %
Exotica 46. 9
& Diſſ. I. p. 10 5. 369 1
Exotica conſtitutio. 287. 4
Explicatio ſc. in Miſna, eit indu-
bia 47 י5.)0‎
Explicatio 16815 ore tradita = 2
Explicitum argum. ab impari

232‧ 2
Exponitur etiam prius quod po-
1terius 6 128. 179
Expoſitio 7297. 5

, F. 0
Fabula diſſ. I. p. 5 7.

Factum ad ſolutionem præfertur
3 : 107. 35
Familia Mag. 75. %
Faſſus luendam culpam, abſolvi-
tur— למ י‎ 3
Eideles præf. p. 37
Filii ſanctorum 54. 49
Filius Doctoris 75. 2
Filius ducis mei 53. 43

Fil. Kapparæ Gem. 49 15
Finis 6 principio manans, propo-
niir 137. 7

Finis

" I N D E X.

pag. .
Finis ponitur סט‎ principium de-
claretur 136. 185
Fœdus & Lex, vid. Lex.
Fœdus gratiæ diſſ. II. p. 139.
Operum diſſ. II. p. 124.

Fœmina viro vilior 457. 6
Fractura Kegis 54. 44
Franck (Hallenſis) diſſ.II. pag.
127
G.

Galatinus Diſſ. I. p. 43. G3.
Gamaliel Dominus 55. 50
Gamaliel Eliezeri præfertur.
292. 6

Gamaliel Joluæ præfertur 26 1.

306
Gamaliel ſenex Miſn. 48 4
Gebiha M. ſebor 49. 6

Gemara quid diſſ. I. .ק‎ 10;3. 7
Peſachim 45 3. 55 quid ex illa
translatum ſit? פֶסז .ק.0111,1‎
Gemaræ authoritas? 7.31 5 08
ſtudium Quærela quod incul-
tum jaceat diſſ. II. pag. 127.

Gemaræ concinnatores 46. 9.
& ſeqq 293. 27
Gemaræ exemplaria סטס‎ 3
Gemaræ genera 46. 1
Gemaræ origo & propagator
47. 13

Gemaræ partes 285 I. & ſeqq.
Gemaræ qui addere potuerint
3%
Gemaræ ſcriptor etiam objicit
84. 121 & ſeqq.

- 5ת‎
Gemaræ utilitas 29ָ2. 26 & 600

Gemararum authores 48. & 49.

.5

Gemarici 372. 1I1

Gemarici Phoumbedithæ 52. 4
Gemaricii Nehardex ibid. 6

Gemarici poſtremi 49. %

Gemarici ſeſe explicant 95. 3
Gemaricum Gemarico non -קס‎

ponunt ʒ89. 6
Specimen premittitur Præf.
1 P .
Pag: 30. .

Studium difficile diſſ. I. 60.
laudatur diſſ. II. pag. 1277
quomodo inſtituendum 07
I. p. 61, 109. Exercitationes
ad Clavem Gemaricam 509.m
Gemaricus non prævalet Misnico

58. 9
Gemaricus non venit contra Misn.
9. 8
Gemaricus ſuperfflue additur
103. 145

Gemaricorum ordo diſl. I. p. 105
Generale cui ſubjicitur factum

7 23 5. 270
Generale cum ſpeciali 204. 9
205. 240

Generale egens ſpeciali 214. 243
Generale & ſpeciale, qui ab au-
6א‎ & diminutione differant
213. 247
Generale, quando tale habeatur
211. 244
Generalia cum interpoſito ſpec.
205. 241. & ſeqq.

Generalia cum ſpecialibus nonne-

mo rejicit 212. 4
Gener.

Cen

0
00

00
Græ
00

7
ויד
ו
ſogem‏
0
9.
8
91
ו
.-
1
י
0 -
-
.-
0

2040

זס
.ו
א
244 .1
.66?] /
0
אתס
4.

0

0

- 8ס ה‎ dag.
Gener. cum ſubſequenti ſpeciali
: 21 1. 744 & 1600
Gerſon ;110,7. pag. 5 |
Grave סוטף‎ quando non infringat

argum ab impari 1
Gravitas - .3 218
Grævius Præf. p. 19.3 5

Gronovius (Jacobus) Præf. p. 2.
25. diſſ. I. p. 92.

Guiſius Præf. .ק‎
Habibi H. . 43
Hackſpanius Præf. p. 2.
Hadrianus Card. 011,1. .ק‎ 51. 57
Hai D. Subl. 49. רו‎
Haſda M. Gem. 49. 5

Hebraici Textus oſores Præf. p. 2
Hebraismi N. T. Præf. p. 7. difſ.
I. p. 98. 99.
Hebraismus Præf. p. 7- 17
Heideggerus difl. I. 5

Hermeneutica diſſ. 1. צ .ק‎

Heusslingius commendatusPræf.

pag. 25
Heuniſchius diſſ.2. .ק‎ 133.
Hija D. Gem. 49. 5
Hillel Miſn. 4

Hlillelis f. præfertur f. Schammæi

261. & 62. 306
ס1וו‎ Filius ubi non præfertur
5 ibidem.

Hillel ubi Schammæo præferatur

292. 26
Hizkia Johani præfertur 26 9
Honis circularis Miſn. 48. 4

Hottingerus Præf. 2
Houna - Joſuæ M. Gem. 49. %
Houna M. 54- ד4‎

Houna M. Gem. 49. 5

] N D E x ל‎

pag. .‏ ו
Houna M. Haſdæ præfertur 266-‏
9 .309 ע .
ſimilia alio loco 156. 210‏ 1116
Humanis rebus ſemper aliquid de-‏
eſt Præt. pag. 3 L‏
Humilitas diſſ. I. p. 96
Hypocritæ 6א‎ p. 37. diſſ. I. p. 53
ז

Jablonskius (Dan. Ern. Vir Exc.)
laudatus diſſ.2. p. 13 3.
Jacob Sacerdos 36
Janæus ותגתס|‎ præfertur 266.309
Jarchi diſſ. I. p. 10 5
Idiota diſſ.I.p.S 3 4ק‎
Jehuda Sanctus diſſ. 4
Jemar M. Gem. 49 5
ס1ו1‎ legimus 6%. 0

IIIuſtrans quod deprehenditur 41-

luſtratum 234. 9
Implicitum arg. ab imp. . 6
Impugnatio 289. 14
Impugnat iſtud ibid.
Inauguratio ubi 55. 51. 2
Inde diſcis סר .3כז‎
Index laborum 60160115 hujus Cla-
vis Præf. pag. 1 |
Infringitur arg. ab imp. 160. 4
Innuitur quod tandem man. do-
cetur 19. 0
In quo 174. 6
Interdicere paſſim licet 124. 171
Interdicti conditio prævalet 290.
Interdictum interdicto non ſuper-
addimus 67. 0
Interdictum Mag. oppoſitum legi

Lyy 110. 150
Inter-

ד

. . 9 0
Interdictum quod ם1‎ gen. conti-
netur 255. 302

Interrogat & reſpondet cujus no-
men inſeritur
Interrogatio 6
Intuitus D. miraculum edidit. 27

Invertitur Scriptura 260. 29 Juda M.
Invidia Præf. pag. 20 Juda M. Gem. 49. 15
Johannes Doct. Gem. 49. 15 Juda 1. Subl. ibid. 17

Johannes D. quando Reſch-La-
kiſcho præferatur
Johañ es D. Rabo præfer. 265. 309
Jochannes D. Samueli ibid.
Johannes D. Eleazaro 266. 309
Johannes f. Matthæi Miſn. 48. 14
Johannes f. Zachæi Miſn. 48. 4
ohannes ſacerdos max. 56. 5
Jonathan ſubſtitutus pro Johanne
pag. 75. 101
Joſe D. judæ præfertur 6
Joſe D. Meiro præponitur ibidem.
Joſe f. Joèzeri Miſn. 47. 4
Joſe 6. Johannis Miſn. 1
Joſe Meiro præponitur 291. 26
Joſeph M. 52. 41
Joſeph. M. Gem. 49. 15

Joſe Simeoni præfertur 6

Joſe ſocio, non ſocis præfertur
ibidem.
Joſua D. ſimpliciter quis 56. 5
Joſua Eliezeri præfertur 292. 26
Joſua f. Calvitii %
Joſua f. Hinaniæ Miſn. 48. 4

ofua f. Perachiæ Miſn. 48. 14

Iſmael f. Eliſæi Miſn. ibid.
Iſmaelf. Joſes i iid.
Iſrael cum ædificio confertur ג‎ 1
Itane? Atquis 64' 3

93. 131 J

267. 310

INDEX.

. .קוס
מא -
Juda D. quando obtineat 8‏
Juda D. Simeoni præfert. 260. 306‏
uda D. ubi admittatur 265. 8‏

Juda D. præciſẽè

Juda ת‎ . Bethiræ Milſn.

4
Juda f. 1 ואטג‎ Miſn. ibid.

Juda Meiro præponitur 259.
306. 291. 26
48. 14. 50

Juda Princeps
785. I

Judæi à verbo Dei abſtracti 41. 2

ipſorum juramenta diſſ. .

Pag. 77
ſuperbia diſſ. 2z. pag. 134
fraudes diſſ.2. 5
ſubtilitas 2

Nomen diſſ. z. .ק‎ 111.
degeneratio difl. z. P 1
prædictiones de eis ibidem
usque 116
pœna degenerationis diſſ. I.
pPag. 117
converiio Præf. 24. 86
2. Pag. I11.
Omicium Chriſtianorum in
גס‎ diſſ. 2. p. 13 2-148
poſt converſionem revo-

candi in Ecclenam Difſ, 2

: 8 1.ק
*0מ6106תתטו0ץוס converſi an‏

diffſ. z. pag. 1
An etiam cum 114 מו‎ Canaan
reducendi ſint סו?‎ p. 123-132
Judæo Magiſtro uti quando poſſi-
mus cum fructu Præf.-pag- 22
Juda

54. 45. ſeqg.

הח
סוֹוֹ)ם}י
0
6
6]

0

ג
1
Keuc‏

0
ו1
1
ה
1

146;;61

!14»6;6
!?16
Legim‏
0
1
:1»6311
ג
לל
ש
2
7
Aus‏
ו
1
0 }13
0 1»?31

י
309. 16
6
309 0

4

י
15 .49
107
0
.
.+
1
41.2 וז
ינור

פ
5
ו
1 *קי
bicdemn‏ 6

.

norumn in
4
".
n ול‎

&װס&'וֹ&ש\

8ס ו
13.131 1 ץ
;?0? 111660
&&װ[%'&

Keuchenius diſſ. I. pag. 7 3. 74

Leges Patriæ diſſ. I. p. 97.
Legimus

IND E - - ..

Juda Rabbæ prælertur 294. דל‎
Judices captivitatis 8547
Judices terræ 11 ibid. 28
Judices Nehardeæ ibid. 3

Judices Phoumbedithæ ibid. 30
Judices Souræ ibidc. 09
K.
Kabbalæ neceſſitas diſſ. 2. ק‎ .140(
14 1,142.: 4

Laudatus סטט סוו6‎ 2
Lectioo F7o. 85
Lectio diverſa qui accipienda ך‎
Lectiones variantes Præf pag. ס‎

Lectioni ineſt principium 244.

6 0
Legem 6 traditione מסם‎ diſcimus
120. 16 5

60. 63
Legimus abſolutè quod quis im-

Probat. 74. 99
Legimus id ipſum 65. דר‎
Legit ſuper illo | ס‎ %
Legunt 8
Legunt Mag. 70. %

L'Empereurii clavis rara difl. I.
.ק‎ 61.4 Clar. Ritmeiero notata
312. ſed male probante ſec. 0
Auctore 29
Judicium de raritate ſtudii
Miſn. & Gemarici 361. 2
Levi Gem. 49. 15
Lex & Fœdus Diſſ. II. p. 139.
Lex cum horto Edenisconfer. 1-

Lex Oralis Diſl.I. p. 106. 107.

Lex phraſibus humanis uttur.
הל‎ = . 5
Lex ſine priſcis Doctoribus nulla

2 . שמם
Liber 287.9. 4. 291. O29‏
Liber recti 5o. 9‏
Liber eſt 78. 9‏
Liber hic ſolus ſufficit 34‏
Eiber tantum in hoc genere ſuf-‏
- סצו‎ 6
Libri 287. § 4. & % 26

Libri D?y הליכורת‎ conſeri-
bendi occaſio 33
Libri conſcripti tempus ibid.

Libri nomen unde 37
Libri partes 295
propriis ſumtibus prodeuntes
Præf. p. 40.
Libri Rabi 77
Licentiæ 5סם 40 פוץ‎ docendum
- סמסק‎ % 10J. 142
Licitum 124.9 172
Licitum unum qui cætera arguat.
109. 148
Lightfootus Præf. .ק‎ 2. bis.
Literæ abſorpte 5 3. 4 3

Literæ expenduntur. - 7
Fulcrum Eccleſiæ diſſ. I. p. 57.

Literarum defectus eſt emphati-

cus . 40. 1
Literæ pro vocibus acceptæ
241 8
Loci allegoriarum rhet. 9.
Locorum Dialecticorum catalo-
gus 1. 0
Locorum Rhetoricorum 64)4[0-
gus סז 158.5 יך915 .56ז‎
XVVZ Locos

N‏ 1.. , | 5ול
Pag. .‏
omiſerit‏ %־!גג\ף 858 1,00085
D. Iſmael 225. 5‏
Loœſcherus Præf. bag. 2. diſſ. I.‏
pag. 109.‏
Logomachi 1‏
Levitas 176. 218‏
Ludolphus Præf. p. 2.‏
Luna nova 467. 28‏

Lutherus Præf. p. 2. ejus conſilium
de Offic. Magiſtr. in conver-
tendis Judæis diſſ. 2. p. 138
Lyra Præf. Pag n 2.

Mag. Doct. 81 Dom. gradus &
differ. 2
Mag. & Doctor etiam idem
56. 3
Magiſtri familiæ Doctoris 75. 103
Magiſtri מו‎ Babylonia §I. 25
Maimonidæ laus 42. 4 & ſeq.
Maimon allegatur diſſ. I. p. 77.
105. 109 2
Maria diſſ. I. 64
Mari f. Aſes authoritas 293. 37
Mari M. 56. 5
MlarinusclarcusPricienſidibi.
pag. 66.
Matrimonium inter f. & ſororem
\ 7 56. 3
Mar -Zoutta Gem. 49. 51
Marus f. Aſis in Gem. recipitur

270. 313
May Præf. pag. 2
Medico (del ים‎ pag. 73.
Meir D. 48. 14.50. 20. ך‎ 6
Meiro in aggravanda lege credi-
tur. 60. 0

D E <
pag. F.

Meir ubi Simeoni præferatur

267. eod.

Meyr (Joh.) laudatus diſſ. 2. p.

121. J24
Mehardik Præf. pag. 31

Melanchton Præf. pag. .5
Minuendi particulæz 230. 9
Miſna 285. & 286. 1 & 1 I .
102( 447. 3
Miſna abſoluta 40 omnibus pro-
batur 96. 135
Miſna abſoluta ad alterutrius ſen-
tentiam revocatur -ד‎ 7
Miſna abſol. Meir 291. 26
Miſna abſoluta quando obtineat
291. 24 190
Miſna abſolutè, cujus 56. 4
Miſnaà multis comportata 41. 3
Miſna cum ellipſi poſita 41
Miſna eget Gemara
Miſna & Baraitha an idem etiam
contineant 110. 9
Miſna pro ejus porismate 10 1
Miſna qui approbetur 271. 315
Miſna una diverſorum ſententiis
conſtans 142. 193

Miſnæ abſolutæ qui Pugnent

. . 143. 194
Miſnæ explicationes per Aſen col-

lectæ 46. 10

Milſnæ genera diverſa 42. 5
Miſnæ infirmitas

Miſnæ prima explicatio ibidem.
Miſnæ ſcriptæ tempus & author
41. 2. & 3
Miſnæ

273.315

293.26
Milinæ Præterita | 9

1

ו

0] 15
ת *96
iusen⸗‏
י
25 ת
ס
8
4.
ו1 ₪
וה
ו
em etlam‏
149 ,110
elol, 141‏
ת
ו
ק
!װ»?מ%װץ
194 .143
ו
1 .46
n. 45.)‏
19.10
46.9
auuor‏ &
92
1
Mr

Milnæ Stylus

I N D 5ו‎ -

.§ .%&ר[
9 .45 ו
Miſnarum propagatores 47. 8
. 1

4 ך פ
Miſnici 47. 14. 866‏

Miſnici non ſunt mag. 56. 3
Miſnici ſe תסם‎ explicant 94. 3

Miſnici ſententia poſterior obti-

333 .28784 סת
9. י Mittunt inde‏

Mizvoth Gadol. diſſ. I. 77

Modi inventionisin finiti 1. 0
Modi 13. declarandi legem 2
Modi 13. ſunt legis fundamen-
tum - 19
32. legem מסקןא6‎ 01 0
- 40 י210.159 .154 \ מגעסן‎
5 : 212. !0008
- 44 My ſterium pertinentes
153. 210. 158. 711 .9
290-305
Modorum quorundam expoſitio
quare neglecta 155. 210
Momus

Moroſitas diſſ. I. p. 58.

Talmud .ק‎ 366. initio.
Mos eſt ſecundum - J04
Mulier à Miſnico D. diſſidens
1352. 208
Mulieres a quibus legibus immu-
- 5 -סף1‎ 3%
Muller diſſ. I. p. 6ʒ. 101

Nahmani 53. 3
Nahman M. - 5446
Nahman M. Gem. 49 %

45⁵5. 7
MMolſe Fil. Meroti A. Sug. Ha-

pag. §.
Nahman M. quando Hounæ præ-

feratur 266. 309. 0
Nahum ſcriba, Miſnic. 48. 4
Narratio ſive liber %
Narrationes ſive libri ibidem
Nathanael D. Subl. 49 7

Nathæus Arbelenſis Miſn. 48. 14
Nehounia f. Hakanæ Miſn. ibid.
Niſi, ſubintelligitur 64. 74
Nomen mutatum diſcipulo, quia
commune cum patre præcepto-
5א‎ - 52. & 1. 3
Nomen ob בוסגמ וס‎ 0
Nomen præcedens quid denotet.
119. 120. 164
Nomen ſolum eſt eminentiæ nota
55 1

Nomine Do. N. 69. 83

Nomine jſ. dixit diſc. coram D.

Ak. .1ף‎ 2Z2.
Non eſt neceſſarium 65. י4‎
Non eſt 0 85. ,7
Nigrinus diſſ. I. p. 78

Numerans quomodo quid præ-
term. 130. 18 1. & י0ף0)‎
Numerationis ſcopus 16. 4
Nurenberger 510. initio, & ſeq.

Objectio 6 diverſa Bar. repetitur

89. 127
Ohieio etiam objicientem læ-
ens. 104. & J105. . 5
Objectio levior formmarn dec
fin. 9.
Objectio levior præcedit gravio-
rem ibid. 139
Xyy ג‎ Obje-

\

540 INDEX.

pag. 5
Objectionis diverſæ ratio ת1‎ arg.
ab impari 180. 181. 218
Obiectionis incluſio 169. 216
Objectionis voces 57. 58. 553. ſeq.
Objicit & ſolvit qui inſeritur 93
94. §. .ו‎ 2
Objicitur quod jam diu ſolutum
erat 2. 130 ſeqꝗq.
Obfſervationes diſſ. Lp. 92 2
Oceaſiones 255. זס‎
Omne quandoque nihil infert
129. 180
Omne, ut acute quid eruatur ibid.
Omniane papana vetita? &c. 66. 78
Operis æ ſtimatio 294
Operis labor 295. & 296
Opinatores 47. 13. diſſ.I. p. 104

grapho 84. 121
Oppoſitio 288. 12
Oſchaja 46. 9
Oſchaja D. Gem. 49. 15

Oſtendere vim alicujus 77. 107

Orthodoxi diſſ. 2. 1.ק‎
Oula M. Gem. 49. 15

Papa M. Gem. A29. 15
Paragraphi duo convenientes ni-
hil diverſi docent 20[. 202"
237
Parabolæ diſſ. I. p. 59.
Parvus aduſtus crure 52.42
Patientiæ præmium 261 .6

Pauci quum recenfſentur 275.
ך י‎ 0
Perfecte tradunt 74
Perplexa ſententia 103. %
Peccata Jjudæorum 32
Vid. Judæus

Pecunia à verberibus abſolvit
173. 216
Pecuniæ neglectus 9
Pecuniarum dubium 289. 9
Parabolæ Præf. pag. 7
Particulæ 404. 12

Paſtor converſurus Judæos quid
ſcire debeat diſſ.2. p. 141,142
Patres diſſ. 85

Pecus pro ave סל .2§ ו‎
1 9

Epiſtola Præf. p.7. diſſ. 2. 9S‏ וגגוסת

Dupntatio diſſ.I. pag. 63
Pepi M. Gem. 49 5

Perizonius Præf. .0,2גק‎ \ -

Pfeifferus Præf. pag. 2
Phariſæi diſſ. I. 5

Philadelphica Soc. in 4
Opponens unus in une para-

diſſ. z. pag. 138.
Philologia Præf. pag. 6 42 2.

Pag. 139
Philoſophia Præf. pag. 5
Phraſeologia Præf. pag. 7
Phraſis 404. 17. 476. 11 9

9 33. 489. 3 8
Phraſes ſimiles diverſæ ſignifica-
tionis 1727. 178
Picus (Mirandulanus) Præf. .ק‎ 7
Placitum 289. 6
Planum qui præponatur 132. %
Planum qui guatur ibidem.

Pluribus fides habetur .ל‎ 4
Popularis enarrato 290. 1
Poſteriores antiquioribus præpo-

ſiti 161.159
Poſteriores citantur 4 prioribus
126.175

Poſteriores præferuntur 293.27
Poſtilla Præf. pag. . 4
Poitil-

7

1

4

2

1

Dr

—
07

=

216
49 .
9ל

7
quid

7

.

95

7
183 2
י

0 0

Nreyo⸗

1
bus
1
ו

ך

Principium argumenti 6. 4

INDKX. ת‎

Poſtillatores ibid. 35. diſſ. 1. p. 93

Præcepta egent intentione 123.170

Præceptor prudens 45I. %
Præcçeptum pellit interdictum

256. 303
Præ poſitum % poſtpoſitum in 64-
dem re ה-‎ 9
Præter 150. 203

Præces aſſiduæ quorundam 54. 48
Pricæus Præf. pag. 2
Prima attendunt מו‎ indagine 25 .ז‎
297

Principium ותת‎ convenienter
præponitur
Prius & poſterius non efſt in lege
212. 245. 247 2
Probatio incumbitexigenti 289.19
Procefſus diſſl. 2. pag. 134

Prohibitio compleetens 257. 4

ſuperaddens ibidem.‏ סוסוס+

Prophetæ ſine titulis 55. 5t

Prophetia non lex; ſed Kabbala
120. 16 5
Proponitur quod non probatur
6ז .104

Provocatio ad Eliam 289. 9

Qua de re dicuntur? 29. 26
Quxrere eſt diſcipuli nota 54.47

Quæritur inter ipſos 62. 67

Qæſtione una duo diſcuntur
105. ד14‎
Quantitas aliquando accurate non
attenditur 150. 202

Quare diſcrepant? 62. 68

Quemadmodum 182. 0
Quemadm. invenimus 186. 22

Quia 49 .125.).14

Quia affirmant ambo 70. 6
Quid docemur? legimus 74. 97

138. 188

Quid hic alteri intereſt? 89
Quies Præf.pag. 37
Qui תו‎ illo ſe res habet? ? 2
Qui judicant coram Sap. 61 2
Quis ſcripſerit בריתורת‎ 36
Quod dicere poſſes 77. %
Quodlegit, quare legit? 6

Quondam 0
Rab , : 53. 43
Raba 52 ל4‎
Kaba Gem. 49. 5
Raba ubi סאם‎ præferat 268. 311I
סג‎ 52.43. 54. 6

KRabba f. Nahm. Gem. 49 5
Rabba quando M. Joſepho præ-
feratur 268. 311
KRabba ubiJoſepho præfer. ,7

Rab-Ina 9

Rab-Ina Gem. 5
Rab-Ina וסט‎ Ahæ præfer. 293. 27
Rabbinicum ſtudium Præf. 2

RabusHounæ præfertur 266. 9

& ſeqq.
Rabus M. quando Nahmanipræ-
feratur? 293.22

Kabus quando Sam. præferatur
266. 310. & 293. 26
Rafram Gem. 49. 15
Katio erroris expers, vitæ dux
Præf. p. 36. Auctor novæ edit,
ob illam duriter habitus 0111
P. 12 4. Sanam optat 45 4. %
Regenſpurger 510. & feqq.
Kegula Magna 151. 205
Reineccius difl. 2. p. 3ז‎
KReizius laudatus 0111. I. p. 6
Rejectaneum 279. 32 |
Kelandius Præf. p. 2.
Reſch-Lakiſch Gem. 4 %
2 וס‎

.א פ ם אז 4

.6 ג
Reſiduum lib-. Rabi 1 2
KReſponſio 289. 7
Reuchlinus .ק.011.1‎ 0
Revera 293. 26

Rhenferd Præf. 26, 27. 35. 1

p. 97. 100.
ejus adhortatio ad ſtudium
Linguarum Præf. 27. 28
methodus Theol. tractandi
Præf. 27. 28
ad perficiendum ſtudium L.
Hebreæ quid deſideret Præf.
29009
Ribbi Eliezeri præfertur 261.306
Ribbi Joſæ præfer. ibid. & 292. 26
Kibbi Judæ præfertur ibidem.
Ribbi Iſmaeli f.J. præponitur ibid.
Ribbi Meiro præfertur ibidem.
Ribbi patri poſtponitur 261. 66
. & 292. 26
Ribbi Simeoni f. E. præponitur
ibidem.
Ribbi Simeoni f. G. poſtponitur
10106
ibbi ס5001‎ non ſociis præfertur
261. 6
Rittangelius diſſ. 2. p. 144 1
Ritmelerus notatus 259. 305
373. 2
Ritus ₪ monte Sinai derivati ſunt
indubii 5 2. 5
Sabbatho iter facere diſſ. 0
diſſ.II. pag. 143
Sacrificiorum uſus an revocandus
-- 000 2. P. 1
Salmaſius Præf. p. 2;17
Sammæus Miſn. 4

, pag. .
Samuel Adæ præfertur 266. 9
Samuelis Authoritas 4
Saphra M. ” 55. 09
Satanas, 61 aliquem 2006 I.
Satistactio J. C. diſſ. I. pag. 90
Schemaja Miſn. 48. 14
Schenina 5 %
Scheringhamius 309

Scheſat M. quando Nahm. præ-

ferturr 266. 309

Scheſchath M. Gem. 49 5
Schmidius Præf. p. 2.
Schrammius laudatus diſſ. 9
Scholaſticum Seculum diſſ. I. p 5
Scriptura an 6 ſequent. exponen-

da . 25 I. 6
Scriptura à ſimplici ſenſu non ab-
ducitur .פך‎ 3

Scripturæ contrahuntur 113. 52
Scripturæ exemplum vel conſue-
tudo additur 115. 4
Scripturæ ſibi contradicentes &c.
223. 254. & ſeqq. 236. 2
Scriptura ex antecedentibus &

antecedentium antecedentibus
250. 296

exponitur
Scriptura qui citetur 1. 6
Schudt diſſ.I. p. 77, 78. 105. diſſ.
2. pag. 13 5. 510. m.

Sectio propoſita quare mutetur

254. 299.
Seculum Scholaſticum diſſ. I. p. 5 5.
Reformationis diſſ. I. p. 56.
Secundum verba illius 127. 177
Sedens coram dixit 74. 880
00

44
7
ק
07
ס

-
ף
9

חוֹ8

ול
מו\

\

I1 ND = 543

. : pag. 5.
560 qui adhibeatur 8 5. %
Seniores Souræ 51. 2

Seniores Phoumbecdithæ ibidem-

Sententiæ duæ diverſimode lectæ
120. 166
Separatim poſitum, ס6 06 זט‎ novi
- סט‎ ſtatuatur 220. 252 & ]00

Series rejectanana 290. 3
Sermonis anxia cura non requi-
ritur 128. 179
.51 malis, dicam u5. 5

Simeon Dominus 48. 14 |

Simeon .כז‎ 8 56. %
Simeonf. E. quando recipiatur
: 4 292. 6
Simeon f. Gamalielis Miſn.
9 : 345 4
Simeon f. Gamal. ubi præfer.
הל -ק. מל‎ 2363, 306
Simeonf. Setahi MiIn. 48. 4
Simeonis D. ſententia quando
obtineat
Simeonis f. G. authoritas
292. 6
Simeon Juſtus Miſn.

.ד4

Simeon Meiro præponitur
Simile illi alio מ1‎ loco 225. 254
Sinulare ſuo loco 16. 3
Si per conſequentiam, quid?

99. 140
Solanus diſſ. II. p. 137. 14
Si ſic 86. 124
Sive hoc, ſive lud 3. 4

265 308

291. 26

\

.§ .קגק

Solvitur etiam 66 86

Doctorum, vel 6405 ipſorum
. 143. %
Solutio ſolutioni prælata
92. 9
Speciale cum generali 20 5. 240
Speciale egens generali

214. 248
Specialia cum interpoſito gene-
rali 210. 242

Specialia cum interpoſito genera-
li, quare prætermiſerit D. Iſm.
ibid. 24
Specialibus ob generalia opus eſt
154. 210
5604 (Ben) diſſ. I. p. 64.
Storrius diſſ. II. .ק‎ 133.
Stricte dictum quod in omnibus
obtinet 237. %

Stylus 289. 17

Subtilis argumentatio manife ſto
loco prælata 114. 153

Sufficit & cum diſtinctionibus

160. 214. ſeqq.
Sunt qui dicunt 50. 20. & pag. 51.
6. 21. pag. 28 1. H324.
Superffuum docetur ut vitetur er-

ror 139. 189
Superffuum ſuppeditat etiam po-
riſma 117. 162

Surenhuſius Præf. .ק‎ 2. diſſ. 1

p. 92. 107. 108. 309.
Syſtema Antiq: Hebr: 309. ini-
tio
T.
Tacens ad objectionem, ,8
reſpondet 147. 199
222 Tal-

ים א 1 544

?8% 9.
Talmud 373. 6 2. Præf. pag. 6.
20. 2 3. Diſl. 1. 4 3. 10 1.108
neglectum 36
ejus ſtudium commendatur
Præf. p. 2. 36
rarum 41.ק ע‎ -
60-4%.ק.1 ז}נוֹ)ב]ב}פװ)טװעבז‎ |
165ס‎ diſſ. p. 50
an in סס‎ fabulæ diſſ. 1. p. 7
nugæ diſſ .ז‎ p· 0 B
confuſio diſſ. 1. p. 60
ridiculum diſſ. 1. p. 62
An blasphemum diſſ. I. p. 63.
68 , 69- 78
An quædam in eo omittenda
diſſ. 1. p. 67
cur legendum rationes 9.
endidiſſ. 1. 78-102 -
Extasdiſſ. I. p. 1ᷣ0 יב‎
ejus diviſio ֶסז .ק,011,1‎
partes diſſ.I.p.oq.· ו‎
an ei Chriſtianus fidem ha-
bere poſſit diſſ.I.p. 105

Tarphon 4 0
Templum Ezechielis quid ir II.
p. III.

Hieroſ. an reædificandum
וו.‎ .ckifl. 2. p. 123. 131.
Tenzelius diſſ. 2. pag. 13 <
Teſtimonium 274. 318
Theologaſter eſt ſuperbus diſſ. 1.
P. 52, 53
habet vultum re ligioſum
ibidem. pag. 53
Theologus quid Præf. p. 3, 4

ſolidus Præf. Pag. % 19

40.79. ai. 1.

pag. .
ineptus Præf.p. 18 „19
Thyſius Præf- .ק‎ 2
Tibi in mentem veniet 61.64
Tilemannus diff 2. p. 123

1 וו‎ (Salomon) Præf. p. 40. 4.

diff. I. p. 83.
Toſephta pag. 370. 373.5 1
Toſephoth 443. § 1
Traditio quando conſcripta 40.

5§92. & 285. GQ21

tantum viva voce explicatur
ibidem 7
. eam ſcribere vetitum 40.5 1
Traditiones ordine ad primos re
Tlater 41.
eas ſeribendi modus 41. 82 2
eĩs ineſt principium -4 0
eearum uchoritas 291. 25

derivatio .
intuitu iaum .5
ֶ 40. 5
Tradunt ma iſtri 2 ך28‎ 4
, ו 5%.ק 8)11»?)11%1נ>8%־1`1'‎

14 Typi Lectionum Præf. pag. 5

Typographia Editoris hujus n-

EVIakp. 51. 32;3334:35

Variatio 290. 0
Ubicunque 182.220
Veni, audi 0 ₪ ₪ %7
Venit Doctor 5 ל‎ 850 126
Verba traditionum 84. 120
Verbum legs 73. 95
Vere dixerunt 9275. 318
יסוֹסג!וֹ 4

ץ
מל
0
ש\
106

ל
ס
אס
ואס
ה
נס
וצ
נװמס

וו
₪

ק
9

0
1409 41.

1ל
ו
0 ו
1
וסו

n ]1‏
jmos ke⸗‏
1.ם
412 5
י
א
ן-
6 |
40,51
„

en

nſece

ש
0
יוו
ל
84.12"0
-
'17146

, צט]ס‎ Talmudici

I.N DEX. 54

pag. §.

Videtur omnibus iſtis 29 1.23

Vita Eremitica Præf. 36. Spirimua-

. פ.‎ Præf. p. 37.
Vitringa diſl. I. p. 97
Vocabulorum ſigniſicatio Praf
pag. 6
Vorſtius diſſ. I. p. 100

Unde 293. 26

nobis conſtat? 68. 1‏ 4מ

Univerſalis particula non attendi: :

tur ₪3

ב 777 duobus deductum‏ סװת\תס

& 179. 218. זסכ‎ . 8 237
Unumè tribus deductum

major quid? 40% . 2
minor 72
realis quid? ז .6ס‎

Liber uſuum (Sugioth Tal-
mud) dictus collegia ad 1-
lum 453. 25. 464. 27. &
curæ ſecundæ 464. 27.cum
Talmud conferendus .4

28
gradus ejus 406. 2
natura 508. 0
Stylus - 4042
. סט‎ 404.,!2
179. Uſuum exempla 452. 25 5

& 180. 218 8 duorarifimiq1. .5 &456
. W.

/ ,
2 Unus quando multis præferatur

261. & 262. 6
374. 2. 384. 5
405. 12
Alvſi ipſorum nova 1.
„& 405. 12
eai quid? 404.
455. 25. 489. 38

י

I. p. 63. 6 7 .‏ ?}6111'6111115)11־722%\\
diſſ. 2. p. 5 7. 4.‏ .78 .ד

Vayenius laudatus dilſ 2. p. 0 3;

\\71:1” us laudatus Præf. p. 37 ;
ejus practica Chriſt. 509. m.
2

Zabid M. Gem. 4”9. 2

י &פוּ%&פוּ%וּ%%#צ#&פוּ%וּ%פ
ש.. FN D E‏

Tertius locorum S. S. Numerus ante (: hyel colon notat Caput, ſe-
Juirur verfus, quorum ſi plures per commata diſtinguuntur,
Tunctum ubi eſt ſequente novo numero, ic in dicio eſt ſe-
dai Auch caput.

Cap. I: 27. pag. 235. 52. 270
II: 7., 27, 22. 235. 0 0
4 237.0 ו9
III: 14. 235. 09‏
VII: 23. ₪9‏

XIV: 1. 7
XV: 17. Præf. pag. 13. 64
XVII: 5 243. 8
XVIII: . 215. 24 8
22 90, 0 0

2,72 2 Xx:

.א ם ם א ז 2
4

1
XX: 8, 11. . S⸗ I: 2. 204. 9 239. gea 3, 392‏
1. 49 - ה
193 . אא :;8))}1;
6249 .217 הי. .41 XXXI:‏
11 סול לו .14 XXXIII:‏
2 .14 -קול ו XLI: r13.‏
XLIII: 6. 19 ;10 ,11. 0 0072‏
XLIV:Dz. 195. 9 232. XI: 38. 142. J 97‏
XLHK: 7-—12. Diſſ. I. p. 112. 151 270. 6 313‏
61 .220 הפ ה - 60 ח₪ -
צ,2 6 :2%08 537 - 2 9.1%5 2 4 III:‏
1916410 - - ל1א 4 י לוניו
X. 25. , | 229. g2,3 39243,4 . 190. 627‏
8. 7 הש ע י . IIHI:‏
XVII: 17. 21. 65‏ 5 2 .122 .32
XVIII: 30. i 4‏ 38: %'23% 2 .46
1 . .סג:אוג א ח שא איתטקדה.
6 111 . 292 2( .230 הו XVII:‏
ה 6116.ל 9‏ ה0 XIX: 20. 2723. 2 54 XX:⸗7 a‏
ע . 98 ו .7 XXII:‏ 253 .223 ..4 +
4 , ה מל ור 5
n‏ א י צ
v‏ 0 י י
K73 XrI2. 231. 526‏ .137 ג
ל HF9.22‏ .14 ) א 0 ל שו
ם . י 0

.H1I12‏ 4- וּ
AII: z32z. 79. ziy⸗‏

1
6z0‏
11"
9ל
ו
וו.
).נ
ג | י
10
1 ,0
ו2),
9
527 ,90
ו
ו1
14
]

;
ו
133 ,ן4ז

14 ו

ו

0
7
*
4.
;יץויצ

--.

ה קו

2 י לצ

17 )1&6 1. pag⸗ 79
B39. 9 278

XIV: 34. 242. 6286
XvV: 38. 2.67.6 ס‎
XVIII: II. 16 5. 4
16. 211.9 244
XIX: 2. 3?3 6
3 ibidem.
XXIT: 32. 8
xxVII: II. 249. 2 50. +4
xxVIII: 9. 257. 303
xXxXIx: 39. 2/4.6 0
XxxX: I. 249 סס‎
17. 114. 3
XxXI: 17, 18. 254. 0
צאאא‎ 31. 241. §. 283
III. 12. ג‎
XI: 19, 21. 286
XIV: 26. 841
לא‎ : 4 ₪1181981
ש‎ 2
:וץצ‎ 6 ;00
xXxvII: 16, 17. 314
xXxVIII: 10, 1I1. 217. 9
18. Præf. 15
XIX: 21. . ל‎ .1
XXI: 1I.9. -? 6
6. 463.926
XXII: I. .- 14020 201. ו‎
4. ||)\ 7
28. 1994. 1
XXIV: 1. 14. 5153

XXVI: 5. 318
14. 206. 1
xxIXx: 14-16 diſſ. 2. קבס‎ .14
גֶ קק .2 diſſ.‏ .17
XXXII: 2. 23135.9 271
16 ,21. diſſ. I. pag. 117
XxXXIII: 7. 217
77. 120. 165
Jehor.
r. 241.6 32‏ ו
Judicum.‏ |
1X:8. 244‏
Sam.‏ .1 4
1: 1I. 222. § 264.237.5 31
1 211.6 1
11 29
xXxVII: 36. 231. 0
2. JaJm.
VII: 15. 243.5289
XXIV: 9 236.9 272
1. Reg.
11: 8. 243.5 288
VIII: 34. Præf. pag. 2
2. Reg.
II: 9. 230. 5 258S
14. 22 9. K258-
X: 13 242.6 5
30. 242.6
1. Chroon.
1. ' 340
XVII: . 2116 6
XXI: 5. 236 5272
XXVII: i. 6. F. 272.
222 3 Cyog, :

.א ם א 1 י

, 1. 2. pag. ז‎
0 ב ץ!אָ ו‎
XXX: 1.18⸗ 19 . 2'34' 2 0 ,10 )11}] I. pag. 16 . .נ‎
ה0 19 ל1‎ 232. z 2 XXX 242. % 6
343י?& 6 4 .6 ש}כ}כצ ב הימס שגנו‎
. ibi dem. .6. diſſ. 2. pa 113
16. 11 ()11()3612?8 ,
XIII: 32. 4249. LI: 21. דו .113 יו‎
6פר ר ל #59;?% 3 17 5 - ; לא‎
10. . 2 I-15. diſl, 2. Pag. 6
XxxxVI: 19. 4 15' Ferem.
אא - שם שיו‎ 232. H262
-- ם.‎ 6 XXIII: 38,39. ה‎ 6
18 .1 200, 9240 . 234. 9
.43כ , ד.ם - י- לב‎ 9 287
VI: Y. ult. א 7 י‎ . ..
XV: 4. “ K281 II: 20. לב‎
xXIX: 8,h9. 240. 241. Frzj III:. 6. 341
LXXIII .17. י‎ '12 0 Exech.
LXXVII: 15. 354 XX: 7. 23 1. § 26
XCI: 12 ו‎ 237. 4
XCII: 13. 240. 5272 KKIIer3 5 33 267
XCVII: 4. 4 237*6 Hoſoc.
ז1‎
CXI: 9. 200. 92 36 II: 23. diſſ. 2.
CxXIX: nz. 339 b. - ג‎ & 320
130 8 z. 250. 9 1109
י‎ | 77 ;
Prov. 218. V 241. 23 3
V: 8. Diſſ. 1. pag. 72 08 | Zephania.
XI: 13. 215. 5248 rei⸗. ם‎
XXI: 4- 5יס4נ , ת‎ 8 : . = TaePeriut.
I: 5. ־‎ 49 Ex 0 סס]װװ”װ#ז‎
VIII: 25. את‎ . Matthæo.
1600 35.5270 MI:a. dl 1 Fe,:s

.

6%81.ץ

549י .א ם ם א ז

v. 23. diſſ. I. pag. 95 - XXVI: 26, 27. diſſ. 2. pag. 11

IX: 10. ש) ו‎ 1. Pag. 97 7 . Rom
: ült kg. 69 II. 18. 6 pag. 3
י12‎ Pag. 99 . י:1\/:1.)11}1‎ 1271

11 : 32. Præf. pag. 6

XIII: 15. diſſ. 2. pag. 6 XI. 8. diſſ. z. pag. 117

52. Prgf. Pa את‎ 0 1.
W.: 2. Adiſlſ. I. pag. 80. III: 14. Præf. pag. 6
. diſl. I. pag. 80 V: 1. diſſ. 5
2 1](161811! VI: 20. diſſ. 1 ,0
rlti. 15— - 18 diſl. I. 0.93-9ק.‎ 3 VII: 18. Præf. 5ק‎
92770 ,' 24. Præf. pag. 37 2.(or.
XkXIII: 24. 09 uU: 6 8. diſſ. I. bas. 95
24777 : ד‎ diſſ. I. pag. 87.
23 dir bes⸗ .9 6 Præf dos. 14
ræ 2
ך; קשל‎ , 9. pag. 91 r. 3 V⸗ ת‎ 3416%105;% 97,
XXVIII. r. 0111 פפק‎ 98. 1: 2I. diſſ. I. pag. 98
36 , diſ Lpas. 97 ?7;”,
0700
IV: 1. diſſ. קבק.]‎ . 115 VI: 3· 5. Prxf. pag. 4
VII: ·19. dill. I. pag. % ו‎
11 . :;}11]1 pag. 80 % 13. Præf. Pag. 3
1: : Luco. II: 24. Præf. pag. 4
19. Præf. Ppag. 13 25. 0101 pag.
VI: 1. diſſ. I. pag. 98 | MI: 17. Praf. bag -
VIII: 10. diſſ. 2. pag. i; IV: l. 3
12 29. Dfæf pag. רכ י י‎ 1. 1. pag. 97.
.: 32. Præf. pag. 1 6. Præf. 3
WII. 19-3 I. 1 pag. 59 Vi: 6. Præf. 13
11 4)}]1.706””3% - .ז הש‎ .
14-011, 1. pag. . : ־‎
III: 15. Præf-. pag. 37 l18⸗40 dige Pag- 90.
XII: 0. 010- 1. Pag. 115 ק .1 .₪1 ה נש ה‎ 2
ע וא‎ bext. ו ק‎ ;”3%/?4 5
71 2. diſſr pag. 92,93 III: 15. ת‎ pag. 37
ץ‎ :39. Præf. pag. 4

]:19- )11111 ;;&ץ‎ 9! '
4
XIWV: Z2. Præf. pag. 13 I: u. diſſ. 1. Ppag. 38

XVIII: 24. Præf. Pag. ס‎ !
3

) 550 % -
הצ ס8 בט סטס =ט מם
ז צ+ 2 ם אא

ERRATA TYPOGRAPHICA.

CIAVE ALM 14

In Hebraicis

סוגיאת 196 סוגירק
רכ ספסורבי סזק. נ.מוו-46 .ק
הוליות סוק .ך linea‏ .37 .ק
: י החוליורת
חסרוני ספ הסרוני סצק.16,חון
9 חוקותיו pro‏ .27 4סמון
| חוקותיהן
כתוב ספא בתוב סעק .9.מוו.40.ץ
p. 41. lin. 28. pro לחבר סע להבד‎
נזיקין 6 וז'קין סעק.4.ת11.-4.4.ק
פסחיכם 629 פשהים סעק.6].מון
6 ונקדראור] סזק .28 linea‏
י. ה יאורו
סנק per totam paginam‏ סח &
מסכתיותיו lege‏ ממכיותיו
linea 2.‏ -45.ק &
p. 45. linea 20. אהרין סעק‎ 6
אחריו‎ & 4. ante finem, pro
רבינו 696 רבינו‎ `
p. 46. lin. 5. והתבודר סזע‎ lege
התבודר

1(!:??8). .קגק‎ 29. lin. 22. pro

ף יהושוע lin. 5. pro‏ .49.ק
ורביני lin. 23. pro‏ & יהושע

lege ורבינו‎
p. 50. lin. 16.pro הדרי 686 הדרי‎
p. 52. medio pro מא‎ legatur מ‎
& ante עוקר‎ ponatur מא‎

| 1606 בררבה pro‏ .1% .תו! .4? יק

סזק ſequente‏ .מונ ₪ בהרברה
pro‏ 8 שיננה 1996 שיננרק
חכם פעפו הככט

P. 65 lin. 1. pro לטתעסק‎ lege

pro‏ .7 .מו 4 למתעסק
ימהם 96 ימותםם
רב 006 בר סעק.12 p. 56. lin.‏
קרח P. ?7· lin. 18. pro lege‏
סץ טתקיף 6 .6 .תו[ .60.ק
ſcribitur.‏ מתקיף

Et ſic p.̊ ʒ.lin. ultima להוכיה סזק‎
p. 6: lin. 4. דפלני סשק דפלוגי‎
lin. penult. סצק דאיבצת‎
ראיכאת‎
ואינוסעקואיני.ג.0.65-18‎
היתראסעק היתר4ת.ךל,חו66-1.ק‎
.ק‎ 68- lin. פוק.24‎ pro דוק‎ \ |
.ק‎ 71. lin. +6. פולגתיה‎ pro
פלוניתיה‎ 5
אהדדי סוקאהדרי .4 .מוו.זל.ץ‎
ibidem lin. 17. neſcio quomodo א‎
זכומות מקומותיסוטפגססץ‎
ſactum ſit, 0 Jod. Pe
P· 75. lin. 3. pro ultimo ד 626 ר‎ 18
voce הדרי‎

lin. 23. male pro vyon‏ ס6 .ק

הלילה legitur‏
רמן 820 מדן סעק P. 82. lin. penult.‏
י.ס

7

ז
7

נור
nentepro‏
טן 8 /

לש
2
2
נ
ח6
ץ מל

להרליהסז
8 פנו
טן וא

7
היחךא.ס*ןו
וו
0 לל

אהרףי d‏
ת
שו
, .&0*

חל'לה 0

למו
?5%8 :

שו 551 א

p. S83. lin. 1. pro lege
& lin. ובויסזק.29‎ lege וכו'‎
& 30. pro במותו‎ lege כמתו‎

p. 85. pro lege מבריית'‎

linea 18.
p. 88. lin. 25. סזק‎ lege שמא‎

p. 93.,94. pro מוכח%96 ₪6 מוכה‎

- באופן lege‏ פאופן p. 95. pro‏
lin. 4. ante fin. 10 ante‏ .98 .ק
aliud inſeratur.‏
lege¹3‏ בירה סעק bis‏ .103 .ק
אשבחנא lege‏ אשכהנאסעק.-סג P·1‏
.ק linea 15. & linea penultima‏
אמוראי696> אמורציסזק .111
שבח 1696 שבהסצעק.נכ.תוו.114 P.‏
0 קןבלמה סעק .21 lin.‏ .120 .ק
קבלרק
deleatur‏ למעך ultima‏ גסתו!. 34 1.ק
הולכך יש ללמור .ך lin.‏ .148 .ק
deleatur, quia præceſſit, &‏
linea 13.‏ .152 .ק כלאיכם ſic‏

p. 185. lin. 14. Qρισ ſemel delea-

tur. & lin. 2J. inter
& ☚ inſeratur כשר‎
% pro רליחוי‎ lege, &

In Dedicatione pro fama lege fame

pro apperire lege aperire pro
ſugens lege ſugien..
In Præfatione .ק‎ 18. pro diver ſiſi-
mus lege diverſiſimis.

Pro quibus lege cui.

p.19. in notis pro parenter lege pa-
rentis. 4
p. 24. PrO illusſtrando lege illuſtran-
di

7 .
p. 26. pro Jeſaim lege Jeſuiam.
ספקן, .ק‎ etism lege aliam.

24 pro שהוכשה‎ 6
. שסתס 86 שהוכשרה‎ lineæ
penultimæ præpone כשר‎
p. 238. lin. שמחה.16‎ ſemel de-
leatur.
p. 269. linea 4 -גגת בסנהדרין סזק.‎
le ſcribitur בנסהדרון‎ \ <
p. 28 1. lin. 6. pro מסתרבא‎ 6
RD

Et ſic in fronte p. 286., 287, 288.
levi errore pro מבוצתק‎ vides -מו‎
preſſum 616 בומ₪ת‎
פרק ו'.נז .ת1 .331 .ק‎ eſtlegen-
dum 65 ,
p. 386. in notis מציתאת סיזק‎ lege
מצעתנצת‎ & pro דראשאת‎
lege dα & ימון .388 .ק‎
12.pro נפתה סטז סט!נפתה‎
& p. 391. lin. האהרסזק .כז‎
lege האחרת‎ & p. 397. in -סם‎
פז‎ pro lege מסה‎ &
p. 604. lin. כ כא סצק.9‎ 1
1696 -4ת1 .ך44 .ק 8 בב4ת‎
pro אותו696 ואתו‎

p. 16. lin. 1. verſionem, inſere &
114
p. 37. pro etiam, lege & jam.
Diſl. I. p. 57. pro hujurque, lege
hucusque. .
p. 59. prius fuerit omittatur.
Diſſ. II. .ק‎ 86 pro Ezxardi 6
Edzardi.
p. 96 . pro imaginemm lege imagine-
p. 137. pro conjux lege, conjugis.
A aaa P 144

מ 552 ₪0

in notis pro 40240 lege no- ge Latinismum.‏ .144 .ק
pro conveniut 1606 con-‏ .408.ם , .
pro Pſalm. III. lege CXI. veniunt.‏ .200.ק
lege 255. & in p. 452. in not. pro inito lege initio.‏ .212 0ץק.226.ק
P. 45 5. in not. Harpyiæ pro harpy-‏ רנה Hebr. adde‏
lege 32. Jjarum vel harpiis.‏ נ p. 229. pro vers‏
Pro eum lege id, nam non p. 512. pugnadi pro pugnandi.‏ .259 .ק
Tractatum, ſed Caput illius Adde quod aliquando pro 6=‏ 0

reſpicitur. 4 legatur )0066004 , & סע‎ Light-
p. 397. fine סעק‎ formuia lege for- footur Ligtfootur, pro Ritmeier,
miula. Ritmeyer, imo etiam Ritt-
-ק‎ 88. in not.(p.) pro Latismum le- meyer.

Et hæc levia ſunt multò leviora autem 4 nobis non correcta,
quæ prudens Lector facile corriget, nec cum Zoilo vitia ſed erro-

res Typo graphicos, levia menda(oculorum vitio comiſſa)vocabit, ſciens

quod nobis, omnibus Viris cordatis accidiſſe, ut jam oculorum he-
betudinem, non memoremus, & diſtractiones à malevolis ſæpe cau-
ſatas non repetamus, de quibus ſæpe cum in hoc ipſo utiliſſimo & 4
ſtudium Rabbinicum, nedum Talmudicum minime carendum lib-
rum, tum etiam ſimul eodem tempore in lucem productis, Gſt. 7
Hebr. minore, & Mitſii Practica Chriſtianismi, conqueror. Verum
quid conqueror, cum legerim Oweni Epigr. L. 3. Ep. 86.
In vidus & ſtultus.
Deffcit hunc ratio recta, illum mens bhona; verum
Cernere dum non vult ille, nec iſte poteſt
Quà occaſione incidit gloſſa &chreveli ad M. Val. Martialu
Epigr. L. XII. קם‎ LIV. L
Crine ruber, niger ore, brevis pede lumine luſcus,
Rem magnam praſtas, Zoile ſi bonus תס‎
Claudo dicti Ow. L. 3. Ep. 76.
STULTA HEC INVIDIA EST זטס‎ CUNCTA RE-
CENTIA SORDENT:
INVIDA STULTITIA EST, CUI NOVA ] 4
PLACENT.

IXI.‏ פ

MBv⁶ l —

יוו 8

ל
00

0
pro Ce⸗
וש סזן‎
Ritmeirr,
jam 0

ו
ום 64
ו
prum e-‏
ſepe can⸗‏
ה
ndum Ib-‏
ו
Vetum‏ ,

7
לי. .
-

--

2 י . י- ר
ו . ש -*
וש הו זכ נפ-ל

-

מפתח התלמוד הג

לאז
10כ 0 1א
AXIMA.‏

Conſtans

LIBRO הליכות עולם‎ & R. SAMUELIS
מבוג- הנמרצה‎
Præfatione L'EMPEREURII ſub nomine

. TALMUODICE,

Olim editis

KIM PANZI מפתח הגמרא‎

לה

VI GEMARICA,

, [ ת ת1ם 11 1 1א ומסד 60
Edente‏

COBG ה‎ BASHUVSEN,
. Ejusdemque & Phil. S. in 111081 Patriæ

. 6 h. t. Rectore Magnifico, Reg. Maj.
oc. Scientiaarum Berol. Socio.

ס
סוניות SCHE Toonn‏

1 ,1005םט41.1‎
0 Talmude é& Converſione judæo-

rum adjecit;
idicum & Antiquitatum ſumme neceſſarium.

—

VierFarbSelector Standard*-Euroskala Offset

0

.5
6 0

5

[

0

8

ה

1

F G

.5

5

צ-

Vypographia Orientali, Jumtibus Auctoris,
6 Francofurti 24 Moenum

. FLEISCHER, Anno MDCCXL.

Copyright 4/1999 VXVMaster GmbH www.yXymaster. om